7 DNÍ DO SVATBY
Posledně jsem přišel
a uviděl tebe.
Měl jsem ti říct, jak to cítím.
Jo.
Nemluvila jsem s ním od Chelsiiny párty.
Tam jsem ho poprvé viděla
a hned mě přitahoval.
Když jsem tě viděla... vlastně ani neviděla.
Slyšela jsem tvůj hlas. Tvůj hlas je fakt výrazný.
Nejsem na to zvyklá, hned tě poznala,
vrátilo mě to do buněk a měla jsem husí kůži.
Ztvrdly mi bradavky. To je Josh.
Cože? Co?
Bylo mi jasný, že je to Josh.
Pak jsi ke mně přišel a...
- Já čekal, že mě seřveš. - Ne.
Když jsi přišla, vypadala jsi rozhozeně.
Byla jsem vzteky bez sebe, chtěla jsme někomu dát pěstí.
Já se usmíval a ty...
Jsi silná žena. Mohla jsi mě seřvat.
Mohl jsi říct, ať vypadnu.
- Ale já to musel říct. - Jo.
Byl...
jsem nervózní.
Z toho, co jsem měl na srdci.
Přicházím o holku, se kterou chci být a nevím, jak to říct.
V zápasech, ve wrestlingu mě vždycky učili
neukazovat emoce.
Já jsem s emocemi příšerná. A říkám,
že činy řeknou víc než slova.
Jo, jsem stejnej.
Líbí se mi na tobě hodně věcí.
Měla bys vědět, jak to cítím. Kdybys se mnou chtěla být...
Miluju tě.
Chci s tebou být.
Páni.
Nevím, co si myslíš ty.
Jo. Takže...
Marshall je na mě moc citlivý.
Tohle je poprvé, co mě někdo miluje
a ukazuje mi to, umí mi to říct. To jsem nikdy nezažila.
Chtěla jsem to.
Když jsem mu řekla, že musí být agresivnější a pochlapit se,
odešel na tři dny.
Udělal pravý opak.
Vážně. Zvedl se a odešel.
A já jsem tam zůstala. On odešel.
Neměla jsi Marshallovi říct ano.
- Jak mu asi bude? - Je mi to jedno.
Ví, že spolu mluvíme?
Obrala jsem sebe samu.
Toho lituju nejvíc.
Vybrala jsem špatně.
Mě by sis vzala?
Mohla bych.
Ale legální část manželství mě děsí.
Pokud by ses chtěl brzy ženit, tak to ti dát nemůžu.
Ale mohla bych s tebou být a vidělo by se, kam by to došlo.
Jsem ochotná to zkusit.
Pojďme do toho.
To se mi líbí.
LÁSKA JE SLEPÁ
Co se stalo?
Prý nepřišla na zkoušku šatů.
- Ty kráso. No doprdele. - Neskutečný.
Mrzí mě to, brácho.
Realita udeřila a ona utíká.
Miluju ji.
Nedokázala mi ani napsat zprávu ze slušnosti.
Jestli chce mluvit, prosím.
Já už nemám o čem.
Ahoj!
Ahoj.
Zkoušku šatů si nemůžu nechat ujít!
Panebože!
- Jak je? - Ahoj!
Tak jedem!
Tady vás máme!
- Jak se máte? - Dobře.
- Dobrý? - Skvělý.
Tak jo. Vítejte.
- Povězte mi, koho máte s sebou. - Ahoj.
Já jsem tu s nejlepší kamarádkou Lesley.
- Ahoj, Lesley. - A se svou krásnou mámou Ellou.
- Ahoj. - Ahoj, mami!
Jak se teď cítíš?
- Dobře. - Dobře.
Jo.
Věřím jejímu úsudku.
Ahoj, Micah. Jak se máš?
S Paulem se dobře vyvažujeme.
On měl batoh. Já pět kufrů.
Může mluvit do výběru šatů?
Ne.
Maminko, jak se s tím vypořádáváš?
Teď jsem šťastná.
- Nejdřív byla v šoku. - Ano.
Pochopitelně.
Vybavíš si tu chvíli,
kdy sis řekla, že je to v pořádku?
Při setkání s jejím snoubencem?
Při setkání to nebylo.
Mami!
Tehdy to nebylo. Dobře.
Když jsem jí řekla, že tohle je realita a jsem zamilovaná, asi jí to došlo.
Ujistila se, že to myslím vážně a pak to vzala.
Protože to bylo divný, ale teď se těším.
- Nádhera. Koho tu máš ty? - Svou mámu Kit.
- Ahoj. - Ahoj, mami.
Je to můj anděl. Za vše, čím jsem, můžu vděčit jí.
Opravdu. A tohle je moje krásná sestřička a družička Tatiana.
Máte slzy v očích. Z čeho jste teď tak dojaté?
Poslouchala své srdce a dospěla.
A já viděla tu krásnou proměnu před svýma očima.
Zacku, koho jsi dnes přivedl?
- To je moje mladší sestra Alexa. - Ahoj.
Kwame. Tvůj doprovod vypadá povědomě.
Správně. Je tu se mnou Jack.
Jsi ve zvláštní situaci.
Měl jsi s Chelsea v buňkách rande?
- Pár rande s Chelsea, jo. - Dobře.
A pak se zasnoubili. Oba jsou výrazné osobnosti.
„To bude skvělý, nebo průšvih.“
A ze sobeckých důvodů bych jim to přál, aby se Kwame přestěhoval do Seattlu.
Chci pro něj jen to nejlepší.
Tak jo, chlapi. Váš svatební den nastane už za týden.
Za týden se budete rozhodovat,
zda řeknete ano mužům, které jste poznaly, aniž byste je viděly.
Nebo je navždy opustíte?
Budete se muset rozhodnout.
Je láska slepá?
Opravdu doufám, že dokážete, že je.
A že to bude skvělé.
- Těšilo nás! - Děkuju.
- Tak jo, jdeme na to. - Hurá!
Je to velký den pro všechny.
Naše nevěsty budou ten den překrásné.
Dnes se rozhodneme, jak budeme vypadat,
až tam budeme stát. Taky nám to musí slušet.
Jsem krajka, kamínky...
- Krajka, kamínky, jiskra. - Blýskavé.
Velký svatební den. Určitě máte spoustu nápadů, co hledáte.
- Prosté, čisté, minimalistické, moderní. - Jasně.
- Z barev to vidím na bílou. - Jo.
Prostě elegantní. Královské barvy.
- Chápu. - Andělský.
- To žeru. - Andělský.
- Přímo z nebes. - Líbí se mi ta královská...
- Do náruče své ženy. - Jo.
A jemné detaily.
- Tohle se mi fakt líbí. - Jo.
Detail, kterého si všimnete zblízka.
Rozhodně to bude na tělo.
Tak, aby vám to sedělo na hrudi, přes ramena, záda, bicepsy.
Přesně tak. Odcházím odsud jako Superman.
Snažím se vypadat...
Brett miluje na svých košilích detaily.
Je to designér. Tak jsem chtěla šaty se spoustou detailů.
Cesta k nalezení toho pravého ve 36 letech...
už bylo na čase.
Ale dnes je mi jasné, že jsem přesně tam, kde mám být.
Budoucí manželka Bretta Browna.
Panebože!
- Páni. - Podívej se na ně.
Vypadáš jako princezna. Panebože.
Je to nádhera.
Je to totální hollywoodský glam.
Je to perfektní. Bože, záříš jako jasné světlo.
- Já vím. - Vypadáš jako sexy bohyně.
Tvoje první svatební šaty.
Tiffany. Sluší ti to.
- A sedí přesně, jak jsi chtěla. - Ano.
- Jo. - Cítím se krásně.
Nikdy mě nenapadlo, že půjdeš k oltáři.
Vzdala jsem se naděje.
A teď je to tady.
- To znamená, že je to ten pravý. - Jo.
Nikdy jsem nechtěla být něčí ženou,
nesnila jsem o prstýnku a svatbě.
Vždycky jsem doufala, že najdu spřízněnou duši.
A s Brettem mám pocit, že jsem to našla.
Podporuje mě. Myslí si, že jsem krásná.
Když mě uvidí v těch šatech...
- Možná začne brečet. - Jo, asi ano.
Jsou pro tebe perfektní.
Omdlí. Stoprocentně.
Máš pocit, že ji miluješ?
Rozhodně. O tom nemusím ani přemýšlet.
Miloval jsem ji, než jsem ji viděl.
Micah miluju už od buněk. Opravdu.
Důvodů, proč ji miluju, je hodně.
Od toho, jak jsme si rozuměli v buňkách,
po věci, které s naším spojením nesouvisí.
Prostě to, jaká je sama o sobě,
včetně našich rozdílností.
Stačí se rozhodnout podle pocitů,
protože láska začíná, kde končí logika.
Vždycky jsi byl beznadějný romantik, ale jdeš na to moc hlavou.
Jo, to je rozhodně pravda, vždycky o všem moc přemýšlím.
A ona mě dokáže přivést na zem.
Dostane mě z hlavy do těla.
- Mám pocit, že jsem tady. A mám pocit... - Seš s ní přítomný.
Jo, Normálně jsem pořád ve svojí hlavě, v myšlenkách.
- Jo. - To je pro mě přitažlivá vlastnost.
Takže je to asi první holka, která tě vytáhne z hlavy
a dotáhne do srdce.
Jo.
- Panebože. - Páni.
Moc se mi líbí. Nevím, jestli je to můj styl.
Spíš, kdyby byly jednodušší, bez tohohle. To je jako maturák z roku 2000.
Paula jsme poznala a je to moc hodnej kluk, neublížil by jí.
Ale nevím, jestli ona řekne ano nebo ne.
Obzvlášť u ní se to může změnit.
Podle mě se bude rozhodovat na základě pocitu.
Byť si tím nejsem jistá,
chci, aby si byla jistá ona, protože tohle je do konce života.
Teď se zdá, že si je jistá.
Moc ti to sluší.
Ty jsi milá.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Asi jsme si nebyly jisté, jestli tuhle chvíli zažijeme.
Jednu dobu to bylo...
To je pravda.
A jen to, že u toho můžeme být spolu,
jsme obě zdravé a jsme tady, to je moc důležité.
Ano, to je nejvíc.
Nečekala jsem, že tu budu.
- To je pravda. - Jo.
Dokázala jsi to.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Nebreč.
Jsem ráda, že tu se mnou jsi.
Já vím.
- Podívej, jak jsem teď šťastná. - Jo.
Vidíš?
- Bůh to vyřešil. - Zvládlas to, sestro.
Panebože.
To stačí.
Vím, že je těžké pochopit, co se děje.
Sama tomu taky moc nerozumím.
To, že mi věříš a jsi tady se mnou, to pro mě moc znamená.
Samozřejmě, že ti věřím.
- Já vím. - Jo.
Kéž by tu teď byl tvůj táta.
Já vím. Mám pocit...
že bude mít taky radost.
- Jo. Moc ti to přeju. - Děkuji.
Opravdu. Budeš krásná nevěsta.
Dobře, zkusím další. Snad to bude velký úspěch.
Musím najít šaty, ve kterých můžu u oltáře říct ano.
Musí být fakt dobré.
Panebože.
- Panebože. - Micah! To se mi líbí.
Páni.
Počkejte, až uvidíte záda.
Krása.
Jsou dokonalé.
Miluju je.
- Moc se mi to líbí. - Páni.
Jsou krásné. Moc ti to sluší.
Přesně to jsem si představovala.
Elegantní. Nadčasové.
Dokonale ti padnou. Přesně tohle jsi hledala.
Já hořím. Mám pocit...
Já nevím. Mám pocit, že se fakt budu vdávat.
Co to sakra je?
Ty kráso. Jsem úplná ženuška.
Žádné další už si zkoušet nemusím.
Páni.
Tak jo.
- Je to šílený, co? - Jo.
Že můj svatební den je za týden.
Uděláme další krok a rozhodneme se spolu být.
Vezmeme se a pro mě to znamená
změnu životního stylu k jejímu.
To není snadné rozhodnutí.
Mám skoro pocit, že tímhle krokem bude její život jednodušší a můj ne.
A teď mám víc povinností.
Stěhování, hledání nových přátel, nový byt.
Když jde o manželství, spojujeme dva životy.
Ale v tomhle spojení je na mně...
Jsi ten, kdo dělá oběti.
Každá oběť jde ode mě. Ona neobětuje nic.
Co je důležitější? Někdo, kdo má stejný životní styl,
nebo někdo, kdo ti sedí jako člověk?
- V dokonalém světě máš obojí. - Jo.
Chelsea a já jsme osobnostně...
vyrovnaní. Dělají nám radost stejné věci.
Miluju ji. Ona je ztělesněním
neskutečné síly. Jak vnitřní, tak vnější.
Je velmi chytrá a odhodlaná. Miluje to, co dělá.
Chelsea... Občas jen žasnu, co je za člověka.
- Jo. - Víš?
Říkám si: „Sakra, to je moje žena.“
Co když jeden z vás řekne ne?
Pokud jeden z nás řekne ne,
bude to hodně děsivý krok zpět.
To je děsivá otázka.
Jsem nervózní.
Panebože.
Kecáš!
Chelsea, vypadáš nádherně.
Tohle jsem já.
Třpytí se, mají krajku, korálky.
Kwame a já jsme extra.
A takoví spolu budeme až do konce našich životů.
A to sama sobě přeju! A jemu taky.
Abyste věděly, mám pod šaty růžové lodičky.
Ukaž nám je.
Tohle jsem já a on mě miluje, takže jsme to my.
DIMITRIA SESTŘENICE CHELSEA
Panebože.
- Ty se směješ, nebo brečíš? - Brečím!
Umím si představit, že takhle jdu k oltáři.
V těhle šatech ke svému manželovi.
A on...
Je ukecaný, ale asi oněmí.
Mám z vás dvou velkou radost.
- Vypadáš fenomenálně. - Díky, že jsi tu.
Že mi věříš...
Že věříš nám.
Mám obrovskou radost.
Nemůžu se dočkat, až tam budeš stát a vezmeš si ho.
Děkuji.
- Bude to krásný. - Mám tě ráda.
Snoubence jsem řekl, že může vybrat cokoli a já to beru.
A ona mi řekla: Brčálově zelená, slonovinová, levandulová?
Líbí se mi představa fialové, nebo té brčálově zelené.
No, možná.
Nervózní?
Ptala se mě na to už tisíckrát.
Pořád se ptá, jestli jsem nervózní. A ano, jsem.
- Ona je nervózní? - Je nervózní.
- Ano? - Jo, jasně.
A je to jen svatební nervozita, nebo máš pochybnosti?
Je to obrovské rozhodnutí a může se pokazit tolik věcí.
Co když jsme se jen nechali unést?
To prostě nevíme. Je jasné, že teď jsme v tom až po uši.
Jo. Máš pocit, že ji opravdu znáš?
Ano. Vím, jaký je člověk.
Máš pocit, že vám to bude společně klapat?
- Jo. - Všechno má svůj důvod.
Jo. Už nebudu hádat, co je tím důvodem.
Panebože!
To je krásný.
Vypadáš jako anděl.
Vzpomínám, jak jsem tě držela v náručí.
A jsem šťastná, že jsem tě pojmenovala Bliss.
Jsi totiž Bliss, blaženost, radost a láska každým coulem.
Jsi světlo mého života.
Mám z tebe radost. Zbožňuju tě.
Díky, mami.
Nádhera.
Tohle je ono.
Miluju ty rukávy.
- To je ono. - Jo.
To je ono.
To jsou ony. Úžasné.
To jsem já, s těmi květinami.
Miluju to.
- Zack se pomine. - To teda.
Začne hned zpívat.
Holka, to je ono.
- Ano. - Jsi krásná.
Vypadáš šťastně.
Dobrý, mami.
- Mám tě moc ráda. - Já tebe taky.
Není snadné řídit se vždy srdcem. Zvlášť pro logika jako já.
A teď jsem po tom všem ve svatebních šatech
a to není ta nejlogičtější věc.
Ale je to tak správné.
- Jsi velmi statečná. - Ano.
- Díky. - Inspiruješ nás.
Ano.
Prostě krásná. Moc se mi to líbí.
- Je to perfektní. - Ano, je.
Nejdokonalejší na světě.
Díky, mami.
Nemůžu si zvyknout, že se fakt vdáváme.
- Ahoj. - Ahoj.
Jak se máš?
Nic moc.
- Chci odpovědi. - Jo.
Proč jsi mi řekla ano?
V buňkách...
Co jsem k tobě cítila, bylo skutečné.
Pro mě to bylo skutečné.
Dostal nás okolní svět a...
Nás, nebo tebe?
Jsem emocionálně hotová.
Snažila jsem se odpovídat na tvé otázky,
ale nestačilo to.
Myslím, že jsem toho měla plné zuby, když jsme se vrátili
po té Chelsiině párty a ty jsi na mě pořád tlačil.
Kámo, já chtěla jít spát, ráno jsem vstávala do práce.
Chápu, že potřebuješ potvrzení pocitů.
Ale když ti řeknu, že jdu spát a že to probereme zítra,
tak to probereme zítra.
Nemůžu ti dát, co chceš.
Nikdy jsem...
po tobě nic nechtěl.
Nikdy.
Potřebuješ ujištění.
Vždycky jsem se k tobě zachoval správně.
A ty tu sedíš a říkáš mi, že toho vyžaduju hodně...
Jsem emocionální, ano. Chtěl jsem mluvit? Jo.
Odkládal jsem ty rozhovory
a nechával to plavat, protože ty jsi mluvit nechtěla? Ano.
Vždy bylo po tvém.
- Všechno. - Líbil se mi.
Ale potřebovala jsem víc.
Ten pocit „když to víš, víš to.“
Tenhle pocit jsem nezažila a fakt jsem se o to snažila.
Marshalle, nemůžu...
tě milovat.
Protože mě přitahuje Josh.
Teď jsem se s ním viděla.
A je tam nějaká chemie.
O čem jste mluvili?
On mi prostě říkal, co ke mně cítí.
Co mi to říkáš?
Už s tebou nechci být a...
Chceš být s Joshem?
To teprve zjistím.
Dobře, Jackie.
Tohle fakt bolí.
Jen ti říkám, Marshalle, že s tebou nemůžu být.
Já nemůžu.
Vrať mi prsten, prosím, nezasloužíš si ho.
Nikdy jsi neměla kývnout
na mou žádost o ruku.
No, já si ten prstýnek nechám,
protože...
Kývla jsem, protože jsem si tě chtěla vzít.
Vše, co jsem ti v buňkách řekla,
bylo skutečné.
Víš co? Mně je to fuk. Tak si ten prstýnek nech.
Ať ti při každém pohledu na něj dojde,
že jsi mohla mít něco skvělýho.
Tak jo.
Skvělý.
No, tak se měj
a uvidíme se. Možná. Možná ne.
- Ne, neuvidíme. - Tak jo.
Do experimentu jsem šel s tím, že se chci oženit.
O tom to přece je.
Od prvního dne jsem poslouchal srdce a instinkt.
Byl jenom sám sebou.
Dal jsem do toho sám sebe. Člověka, který je připravený na lásku.
Připraven se někomu odevzdat.
Vybral jsem špatně.
Jackie v buňkách je tou,
kterou miluju.
Tahle Jackie, která uhýbá, manipuluje a lže,
tu neznám, ale očividně je to ta skutečná Jackie.
Ať se má dobře.
Pokud to má být Joshem, tak prosím.
Hodně štěstí.
Mrzí mě, že s ním nemůžu být.
Ne, nemrzí.
Nemrzí mě, že nemůžu být s Marshallem.
Já nemůžu.
Nemůžu s ním jít k oltáři.
Nevím, jestli chci být s Joshem.
Nevím, jestli s někým budu. Hele, já jsem magor.
Asi musím pracovat sama na sobě.
5 DNÍ DO SVATBY
- Ahoj. - Ahoj.
- Ahoj. Jsem Andy. - Ahoj. Chelsea.
- Těší mě. - Ahoj. Kwame. Těší mě.
Nápodobně. Jak se máte?
Dobře.
Skvělé! Vítejte v našem fotoateliéru.
Tohle je naše zásnubní focení.
Vážně? To je skvělý. Zasnoubení.
Jako malá jsem si vždycky představovala,
že se nechám se svým snoubencem, manželem takhle vyfotit.
A teď se to začíná plnit.
- Jo. - Moc se těším.
Určitě to chceme mít sexy.
Tak jo.
Představuji si záběry z postele, od okna, z gauče.
- Atmosféru budoáru. - Dobře.
V ideálním případě začneme v tom, co máme na sobě.
- Neformální? - Přesně.
A pak se k tomu propracujeme. Budeme mít čas se uvolnit,
- ztratit nervozitu z foťáku.
- Jo. - Super.
Fakt? No, máme ladící spodní prádlo...
Tak jo.
To si vezmeme na sebe.
Hlavně, aby to bylo všem příjemné, pak bude super i výsledek.
Tak dobře.
Já nevím. Celý život je to pro mě taková fantazie.
Mnoha lidem jsem o tom neřekla, protože je to divné.
- Dobrý nápad? - Skvělý nápad.
Vždycky jsem chtěla někoho sebevědomého a ochotného to se mnou udělat.
Chci ho ukázat světu a chci, aby on hrdě ukazoval mě.
Cítím se v klidu a šťastná.
Jsem tu s člověkem, se kterým strávím zbytek života.
Dobře, tak se uvolněte. Najděte si pohodlné místo.
Já se posunu.
Vypadá to skvěle.
Nemůžu srovnávat naše spojení, lásku a zbožňování,
kterou cítím ke svému snoubenci s ničím, co jsem kdy zažila
za celý svůj život.
Natočte se bokem k oknu.
A je to.
Kwame, mohl bys mít hlavu... Polož čelo na její hrudník.
To je ono. Nachystám si to.
Miluju Chelsea.
Máme i náročné chvíle, kdy...
zažíváme hádky a neshody.
Ale dobré věci podstatně převažují špatné.
Podívej se na něj. Ty jsi tu ta krásná.
To je ono. To je ono. Tady.
Každý pár má těžké chvíle.
Ale vedle těch těžkých chvil máme i ty neskutečně krásné.
Nemůžu se jí nabažit.
Jsem doma a čekám, až se vrátí z práce.
Když se probudím, chci ji vidět, políbit ji, políbit na rozloučenou.
Cokoli.
- To by teda den. - Díky, že jsi do toho šel.
Je to vtipný, říkala jsi, že tvým cílem je najít...
někoho, manžela, se kterým bys tohle mohla udělat.
A...
za necelý týden máme svatbu.
Je to velký den.
A proto pro mě tohle hodně znamená,
když vezmu v úvahu, že jsi tohle chtěla celý život.
Tohle je pro mě...
splněný sen.
Za čtyři dny máme svatbu
a před námi celý život.
To je také splněný sen.
Jsi roztomilá.
Jak to může být skutečné? Jak může být tenhle krásný dokonalý muž...
můj?
Navždy.
Jsem nejšťastnější holka na světě.
Zlato.
- Tak se cítím. - Jo.
Díky. Vybudovali jsme něco výjimečného.
V životě jsem nepotkal nikoho, s kým bych chtěl být víc než s tebou.
Miluju tě.
Já tebe taky.
Bez ohledu na to, jak moc si chceme říct ano,
je to velký krok.
- Já vím. - A hodně o tom přemýšlím.
Ujišťuju se, že jsem připravený.
Potřebujeme předtím ještě vyřešit a zařídit pár věcí.
Další rozhovor s mámou.
Už je to tady...
- Za pár dní. - Jo, za pár dní.
Jak podle tebe ten rozhovor dopadne?
To opravdu nevím.
Pokud mám být upřímný,
tak kdybych řekl, že si myslím, že máma nakonec přijede, lhal bych.
Nevím, jak to dopadne.
Rodiče mě v randění drželi zkrátka.
Musel jsem poslouchat.
Takže jsem až do vysoké školy nerandil.
A proto jsem jim nikdy nepředstavil žádnou svou přítelkyni.
Spojení křesťanství s hlubokými vlivy Západní Afriky
vyústilo v přísnou výchovu, pokud to mám říct jednoduše.
V mé kultuře a náboženství je nevhodné mít sex před svatbou.
Máma si možná pořád myslí, že jsem panic.
Už mě to dlouho straší.
Ale řekl bych,
že teď mám kontrolu nad tím, co dělám a s kým budu.
Jsem dost starý na vlastní rozhodnutí.
Pokud jde ale o tohle rozhodnutí, moc bych si přál,
aby jej moje rodina podpořila,
protože ona se stane součástí naší rodiny.
Můžu doufat, že alespoň...
pošle požehnání a pozdrav, i když bude někde jinde.
To je pro mě nejdůležitější.
Jo. Nemusíš tam být, ale měla bys...
Dej mi vědět, že ti na tom záleží.
Jo. Ovšem.
Zavolám jí.
Uvidíme, jak to půjde.
Podpořím tě, ať ti řekne cokoli.
A myslíš si, že jsi opravdu a zcela připravený?
Myslím, že tě moc miluju.
Miluju tě celým srdcem.
Občas mě něco zarazí
a já se musím zamyslet.
Řekneš mi ano,
pokud to tak budeš cítit,
ale bez souhlasu mámy?
To by bylo...
to největší zklamání století,
kdybychom museli zahodit, co jsme vybudovali.
Lhala bych, kdybych řekla, že nejsem ve stresu.
Blížíme se do finále.
Svatba je už za pár dní.
Musíme doladit spoustu detailů.
Je toho hodně. Mám pocit, že už mi to nemyslí.
Začínám se ve dnech ztrácet.
Tohle je fakt náročné.
Člověk se nezastaví.
„Uvolni se a mysli jasně.“
Přesně tohle potřebuju.
Chci, aby bylo všechno dokonalé.
Je toho hodně.
Ahoj, zlato.
- Můžu se přidat? - Ano.
Můžu ti nahradit ten gauč?
Jak se máš?
Není to dobrý.
Snažím se nebrečet.
Jak to?
Je to všechno stresující.
Dává mi to zabrat.
Potřebuju se uklidnit.
Jsem strašně rozhozená.
Máma je ve městě a...
Musím všechno naplánovat.
Musím se ujistit,
že družičky mají všechno na šaty...
A všechno kolem...
Je toho moc.
Vzhledem k tomu, co všechno se děje, jsou tvoje pocity
zcela pochopitelné.
Je v pořádku se takhle cítit. Je v pohodě cítit stres a nápor.
Já z toho šílím, protože mi pak unikají detaily.
A já se vážně snažím...
dát se do kupy, věnovat se práci
a nejde mi to.
A to mě stresuje ještě víc.
Je toho...
na mě teď moc.
Skoro jako kdybych tu svatbu ani nechtěla.
4 DNY DO SVATBY
- Ahoj. - Ahoj, vítejte.
Děkujeme.
Chtěli jsme si vyrobit snubní prstýnky.
Rozhodně.
Chceme, aby nás ztělesňovaly a když so toho dáme vlastní práci
a kreativitu, budou pro nás důležitější.
- No vida! - Jo.
Počkejte, až je uvidíte.
Svatba je za pár dní a my si vyrábíme vlastní prstýnky
a díky tomu budou výjimečné.
Tyhle prsteny jsou jedinečné. Jsou plné sentimentu.
Pro náš svatební den budou dokonalé.
Koukni, jak jsou jemné.
Vrstvíme různé druhy oceli.
A je to jako manželství.
Prostě se spojí různí lidé, aby stvořili jednotku.
Jako kdybychom tu kovali
lásku.
Jak romantické.
Strašný klišé.
Poslední rozhovor s mámou nedopadl dobře.
Chci, aby věděla, že ji vyslechnu.
Tenhle týden se žením. Chci to s ní probrat.
Aby věděla, proč se to děje.
Zanechte prosím vzkaz.
- Ahoj, jak je? - Jak je, J?
Dobře, brácho.
Mluvil jsi v poslední době s mámou?
Jo. Ale ne o svatbě a tak.
Psal jsem jí, ať mi dá vědět, kdy má čas.
Volal jsem jí, nezvedá mi to.
Jakmile se máma rozhodne, je těžké její názor změnit.
Nemůže rozhodovat za tebe.
Udělej, co je správné pro tebe.
Jo.
Nikdy jsi malým letadlem neletěla?
Takovýmhle ne.
Nebudu lhát, jsem trošku nervózní.
VYHLÍDKOVÉ LETY
Je těžké vidět Tiffany takhle ve stresu.
Nerad ji vidím ubrečenou a rozhozenou.
Jdeme na to.
Jen doufám, že v den svatby
nedovolí vnějším věcem, aby ovlivnily náš vztah.
Chci, aby věděla, že tenhle závazek,
do kterého se pouštíme, beru vážně.
- Jdeme na to. - Tak jo.
Připraveni.
Jsi moc hodnej. Děkuju.
Není zač. Díky, že jsi taková.
Pořád to budu zkoušet.
Chci, aby věděla, jak moc ji miluju.
Jsem zamilovaný. Zamilovaný do Tiffany.
Něco pro tebe mám.
Otoč se. Neotvírej oči.
- Máš zavřené oči? - Ano.
Tak jo.
- Měj oči zavřené. - Jsou zavřené, přísahám.
Tak jo, můžeš...
otevřít.
Panebože!
Pojď se podívat.
Jsou krásné.
Panebože.
To je krásný.
Ty fotky pořídil Brett.
Zachytil ty výjimečné okamžiky
a myslím, že proto mě to trochu dojalo.
On ve mně vidí věci, které občas nevidím ani já.
Omlouvám se.
Miluju tě.
Děkuji.
- Zlatíčko. - Můžeme?
- Na zdraví. - Na nás.
Už jsem ti to říkal, ale jsem...
sám ze sebe překvapený,
jak moc
jsem připravený si tě vzít.
A je to...
Občas mi to dává v hlavě zabrat.
Jak se člověk dostane od osamělého života k tomuhle, kdy si říká,
že Tiffany je ta pravá, tu si vezmu.
A necítit u toho žádné pochybnosti.
Mít pocit, že se rozhoduju správně.
Jo.
Potkal jsem ženu, kterou chci za manželku.
Já vím.
- Jsem tvůj, Tiffany Pennywellová. - Jo.
Řekl jsi moje celé jméno. Páni. Vidíš tu husí kůži?
- Měla jsi husí kůži? Vážně? - Ano.
No, už je pryč.
Jo.
Nechtěl jsem tě připravit o slova. Nechceme tu sedět v tichosti.
Ne, zlato, líbilo se mi všechno, co jsi řekl.
Myslím, že jsi úžasný muž.
A nikdy bych tě nechtěla do ničeho nutit.
Ani do manželství. Chci, aby sis byl jistý.
Takže když slyším ta slova, říkám si: „No, holka,
tohle je jistota. To je ten pravý.“
Z toho mám dobrý pocit.
S nikým jiným bych asi...
Ne asi. Určitě bych se do nikoho
jiného nezamiloval.
Nemám žádné pochybnosti.
Pokud ty ano, buď upřímná.
Asi jsi mě viděl brečet víc.,
než toho obvykle nabrečím za celý rok.
Je to proto, že na mě dolehl ten stres.
Vysvětlit rodině, že jsem se zamilovala do muže,
který je úžasný a kterého neznají.
Cítila jsem tlak, aby v tobě viděli to samé, co tam vidím já.
Jsem vděčná za to, že nás tenhle experiment spojil,
protože jinak bychom se nenašli. Prostě nenašli.
Na tohle se musím víc zaměřit. A být za to vděčná.
Za tenhle víkend jsem opravdu vděčná.
Ani nevíš jak.
Jsem tu pro tebe.
Zachoval jsi naprostý klid.
Chci být jako ty, zlato. Vážně.
Vážně.
Víš co? Jsem z té svatby ve stresu,
ale na druhou stranu to znamená, že jsem o den blíž k tomu být tvoje žena.
3 DNY DO SVATBY
Jak se těšíš na setkání s mým tátou a nevlastní mámou?
Dobře. Jo.
- Jsi nervózní? - Trochu.
Jo, to je dobrý. Být nervózní je normální.
Táta bude hodný. Neboj.
Doufejme.
Nebude na tebe zlý.
Tátu moji kluci v minulosti nijak zvlášť nezajímali.
Podle mě je nepovažoval za dostatečně vážné,
za dostatečně dobré,
aby odpovídali jeho standardům, které si nastavil.
Hned jsem zpátky.
Můj mladší bratr Zyhe. Tohle je Zack.
- Ahoj, Zyhe. - Ahoj.
Jsem Zack.
- Dvě Zetka. - Těší mě.
To je Zia.
- Ahoj, Zio. Zack. - Těší mě.
- Můj táta, Shah. - Těší mě.
- Rád tě poznávám. - Nápodobně.
- Nevlastní máma, Yaenid. - Ahoj.
- Těší mě. - Mě taky.
Vítejte u nás doma.
Jo. Chcete si sednout?
Takže jsi ze Seattlu?
Ne, jsem trochu nomád. Jsem odevšad.
Narodil jsem se v Moses Lake.
To znám, jsem z Východního Washingtonu.
- Tam bydlí můj táta. - Dobře.
Nevím, jestli rybaříš...
To mi bohužel moc nejde.
Ale vždycky se rád naučím něco nového. Nové věci jsou fajn.
Hraješ golf?
- Ne? - Ten mi taky nejde.
Nejsi na sport.
No jo, no.
No nic.
Jak dlouho jsi právník?
Tohle bude šestý rok.
Šestý rok, co? Dobře.
Já se hlavně specializuju na spory.
Mou specialitou jsou případy, co jdou před porotu.
Tak jo.
Všímám si,
že je náš justiční systém předražený.
Společnost z toho má více ztrát než užitku.
Dám vám příklad.
Víte, co je řízení se zabaveným řidičským průkazem?
To je ve Washingtonu ten nejčastější zločin.
Omezuje to lidi v práci.
Nemá smysl brát jim řidičák.
Spousta věcí je klasifikována jako zločin, ale měl by to být přestupek.
- To mě štve. - Zajímavý. Tak jo.
Jo, na tohle nemám názor.
- Jsem trochu ukecanej. - Jo.
Kde hodláte po svatbě bydlet?
Jo. Dobrá otázka. To musíme ještě vymyslet.
- Kdy ti končí nájem? V srpnu? - Jo.
Máme čas do srpna, abychom na to přišli.
Řekl bych, že se tak v prosinci začneme poohlížet po bydlení.
- Docela zvláštní. Nebudu lhát. - Chci ti říct, že...
Oba si uvědomujeme, že děláme něco šíleného.
Asi nevíte, že v těch buňkách...
- Víte, co tím máme na mysli? - Já vím, co to je.
Bliss mi vyprávěla o knížkách, které ráda čte
a dostali jsme se fakt do hloubky.
Mluvili jsme o věcech od...
Asi by to byla nuda.
Od neurobiologie k původu lidského druhu,
až po její sen být v 60 letech na Měsíci.
Na Bliss nejvíc miluju ne to,
že je inteligentní a krásná, ale její charakter.
Díky tomu je snadné se pro tebe obětovat,
protože vím, že bys udělala totéž.
Mám pocit, že mě opravdu miluješ. Mám pocit, že jsme tým.
Seš si Zackem jistá?
Prozatím.
Jo, jsem.
Náš vztah má hloubku.
Nikdy jsem nic takového nezažila.
Neříkám, že je to bez problémů
a že to bude hračka, nejsem hloupá.
- Budou problémy. - Já vím, tati.
Jak dlouho se znáte?
Teď asi 20 dní.
Bože.
No, tak to hodně štěstí. Nechci být zlý, ale hodně štěstí.
Ne, chápu, že to není normální situace.
Už jsem to zkoušel s tvojí sestrou a...
Zkoušel se sestrou? A co?
Její starší sestra si vzala kluka, který pro mě pracoval.
Já ho vyhodil a oni odjeli z Arizony a vzali se.
Ach jo.
Je důležité, abys do toho rozhodnutí nechala mluvit inteligenci.
Snad se rozhodujete správně.
Souhlasím.
Myslím, že...
Dvacet dní je prostě šílenství.
Já vám nevím. Jasně, jste šťastní, ale nic si nenamlouvejte.
Lidé berou manželství na lehkou váhu.
Dneska se berou, rozvádí a pořád dokola.
Tati, nech mě jen něco říct. Mluvili jsme o tom...
- Přetrhneš mi nit. - Dobře, pokračuj.
- Už jsem ji ztratil. - Promiň.
Ale mluvili jsme o manželství.
Ty a máma jste se rozvedli a na mě to mělo silný vliv.
Jo.
A vím, že rozvod je vážná věc.
A je to něco, čeho se nikdy nechci účastnit.
- Vůbec. Ani trochu. - Tak jo.
Tak to se právě uvádíš do situace, kdy to může nastat.
- Já chápu, že to tak vypadá. - Ne, je to tak.
- Dobře. Díky. Fajn. Ale říkám... - Fakt si nic nenamlouvejte.
Beru to vážně, tati. Beru to extrémně vážně.
Co si o tom myslí tvoji rodiče?
Moje máma je po smrti, ta si nemyslí nic.
Kdyby tu byla, podpoří to.
Vždycky mi říkala, ať jdu za svými sny
a ignoruju všechno ostatní.
- Chci pro tebe to nejlepší. - Já vím.
- Nechci, aby ti někdo ublížil. - Jo.
Jen chceme vědět, že jste si jistí.
Pravdou je, že o mně moc nevíte...
- Nevím o tobě nic. - Ne.
Zack má stránky, které neznáš a které jsou opravdu...
- Neznám ho. - Tak mě to nech říct.
Je to důležité, abys pochopil, kdo je.
Abys pochopil jeho charakter a čím si prošel.
Bylo to hodně podobné tvému dětství.
To by ti mělo říct hodně.
Jako dospělí se rozhodujeme sami...
To je fakt.
Chci, aby ses k tomu mohl vyjádřit
a chápu, že to zní šíleně.
Myslím, že oba víte, co si myslím.
- Odskočím si. - Dobře.
- Tohle je tvoje volba. - Já vím.
Snad vidíš, že to myslím vážně.
Očividně ho miluju. Vidíš, že ho miluju.
Tak jo.
- Nevidíš to? - Tak určitě.
Kdybych ho nemilovala, nemám na ruce prstýnek.
- Tak jo. - Fakt.
- Jsem hloupá? Nejsem hloupá. - Neříkám, že jsi.
Fajn. Nevdávám se jen proto, abych byla vdaná.
Přesně to děláš.
Jestli si myslím, že je pro ni ten pravý? Nevím.
Jak to můžeš vědět za 20 dní? To je šílený.
Možná je Zack ten typ člověka, o kterého má zájem.
Je ukecaný a je to právník. Aspoň myslím, že je to právník.
Vy jste ho snad předem prověřili, ne?
Je to zjevně inteligentní muž. Nedokážeš studovat vysokou
a stát se právníkem bez inteligence.
To nezaručuje úspěch.
Možná je ambiciózní,
ale podle mě se jí nemůže vyrovnat.
- Jsi vzdělaná žena... - Přesně. Tak mi věř.
Je ti 32, takže se rozhoduješ sama.
Naštěstí. Ano.
- Já bych to ale neudělal. - Dobře, tati.
Nečekám, že to pochopíš.
- To je dobře, nechápu. - V pořádku.
Tak jo, díky za tvůj názor.
Překlad titulků: Zuzana Matějková