HÉT NAP AZ ESKÜVŐKIG
A múltkor, amikor megjelentem,
és megláttalak...
El kellett volna mondanom, mit érzek.
Igen.
Chelsea bulija óta nem beszéltem Joshsal.
Akkor láttam őt először élőben,
és azonnal vonzódni kezdtem hozzá.
Amikor láttalak... Először nem is láttalak.
Csak meghallottam a hangodat. Nagyon egyedi.
Egyből felismertem a hangodat.
Visszarepített a kapszulákba. Libabőrös lettem tőle.
A mellbimbóm is megkeményedett. Josh az!
A mid? Tessék?
Azt mondtam magamban: „Ez Josh!”
Aztán odajöttél hozzám. És aztán...
- Azt hittem, lecseszel. - Nem.
Főleg azért, mert zaklatottan érkeztél.
Tök dühös voltam. Veszekedésre készültem.
Én mosolyogtam, te viszont...
Erős nő vagy. Gondoltam, elküldesz a francba.
Vagy azt mondod, húzzak a képedből.
- De tudtam, mit kell mondanom. - Igen.
És
izgultam.
A kapszulák óta sok mindenen agyalok.
Elvesztettem a lányt, aki tetszett. Nem tudtam, hogy mondjam meg.
A versenyzés és a birkózás során
mindig azt tanították nekem, hogy ne mutassam ki az érzéseimet.
Én is hadilábon állok az érzéseimmel. De a tettek fontosabbak a szavaknál.
Én is így vagyok vele.
Ez tetszik benned. Meg sok minden más is.
Tudnod kell, hogy mit érzek. Ha velem szeretnél lenni,
én szeretlek.
Veled akarok lenni.
Te mit gondolsz?
Értem. Hát...
Igazából Marshall túl érzékeny nekem.
Ez volt az első alkalom, hogy volt valaki, aki szeret,
aki ezt hajlandó kimutatni a számomra. Még nem volt részem ebben.
És ehhez ragaszkodni akartam.
De amikor azt mondtam neki, hogy legyen agresszívabb és tökösebb,
lelépett három napra.
Az ellenkezőjét tette.
Igen. Simán faképnél hagyott.
És úgy voltam vele, hogy én vele maradtam, ő viszont otthagyott.
Hiba volt igent mondanod Marshallnak.
- Szerinted hogy esne ez neki? - Nem izgat.
Tudja amúgy, hogy mi beszélgetünk?
Már az elején elkaszáltam magam.
Ezt bánom a leginkább.
Rosszul döntöttem.
Képes lennél hozzám jönni?
Igen.
De megijeszt a törvényes házasságkötés.
Ha a közeljövőben meg akarsz házasodni, az nem fog menni.
De szívesen összejönnék veled, aztán meglátjuk, hogy mi sül ki belőle.
Hajlandó lennék megpróbálni.
Vágjunk bele!
Örülök.
VAK SZERELEM
Mi történt?
Azt mondják, nem ment el a ruhapróbára.
MARSHALL BARÁTJA
- Bassza meg! Ha ő... - Ez nagyon gáz.
Sajnálom, tesó.
Komollyá vált a helyzet, és megfutamodott.
Szeretem Jackie-t.
Legalább írhatott volna egy üzenetet.
Ha szeretné megbeszélni, oké.
De részemről ennyi.
MENYASSZONYIRUHA-SZALON
Sziasztok!
Szia!
Azt hittétek, kihagynám a ruhapróbát?
Te jó ég!
- Mi újság? - Szia!
Ez az!
Nézzenek oda!
- Hogy vagytok? - Jól.
- Jól vagytok? - Remekül.
Rendben. Sziasztok!
- Kit hoztatok magatokkal? Sziasztok! - Szia!
A legjobb barátnőm kísért el, Lesley.
- Szia, Lesley! - És a gyönyörű anyukám, Ella.
- Szia! - Helló, anyuka!
Hogy érzitek magatokat?
- Jól. - Jól.
Bizony. Bízom az ítélőképességében.
Szia, Micah! Hogy vagy?
Paullal jól kiegészítjük egymást.
Neki egy hátizsákja volt, nekem öt bőröndöm.
- Van beleszólása a ruhádba? - Nincs.
Hogy viseled, anyuka?
Most már boldog vagyok.
MICAH ANYJA
- Elsőre megdöbbent. - Igen.
Képzelem.
Melyik volt az a pillanat, amikor sikerült megbékélned ezzel?
- Amikor megismerted a vőlegényét? - Jaj, nem az volt az a pillanat.
Anya!
Nem ez volt az. Oké.
Miután elmondtam, hogy ez komoly, tényleg szerelmes vagyok.
Azt mondta: „Ó, tényleg? Jó, akkor mindent bele!”
Mert furcsa ez a helyzet. De igen, most már nagyon örülök.
- Szuper. Téged ki kísért el, Bliss? - Anyukám, Kit.
- Szia! - Helló, anyuka!
Anyukám egy angyal. Mindent neki köszönhetek.
Így van. Ő pedig a szép kishúgom és koszorúslányom, Tatiana.
Könnyekkel küszködtök. Hogyhogy ennyire meghatódtál, anyuka?
Bliss a szívére hallgatott. Sokat fejlődött.
És végignéztem, ahogy ez a gyönyörűség a szemem láttára átalakult.
Zack, te kit hoztál magaddal?
- Ő a húgom, Alexa. Igen. - Szia!
Kwame! Ismerősnek tűnik a kísérőd.
Igen! A haverom, Jack jött el velem.
Különleges helyzetben vagy.
Te randevúztál Chelsea-vel a kapszulákban?
- Néhányszor, igen. - Oké.
Amikor eljegyezték egymást... Mindketten harsányak.
Ez vagy nagyon jól fog menni, vagy rémesen.
Önző módon abban bízom, hogy egybekelnek, és Kwame ide költözik.
A legjobbat akarom neki.
Jól van, srácok. Már csak egy hetetek van az esküvőig.
Egy hét múlva el kell döntenetek,
hogy igent mondtok-e annak, aki látatlanul megkérte a kezeteket.
Vagy hogy örökre elhagyjátok-e őket.
Abban a pillanatban döntenetek kell.
Vajon a szerelem vak?
Remélem, bebizonyítjátok, hogy igen.
Érezzétek jól magatokat!
- Örülünk, hogy itt voltál! - Köszönjük!
- Jól van, rajta! - Gyerünk!
Nagy nap vár ránk.
A menyasszonyunk gyönyörű lesz.
Szóval ma ki kell találnunk, hogy aznap
hogy nyújthatnánk a legjobb formánkat. Gyerünk!
Szeretnék csipkét, ékszereket...
- Csipke, ékszer, csillogás. - Csillogás.
Közeleg az esküvő. Biztos van valamilyen elképzelésetek.
- Legyen egyszerű! Minimalista, modern. - Értem.
- Ami a színt illeti, lehetne fehér. - Oké.
Elegáns. Szeretem a nemes színeket.
- Jó. - De legyen angyali!
- Értem. - Angyali, ez bejön.
- A mennyekből. - Tetszik ez a nemes...
- A nejem karjába. - Hűha!
Szeretem a részleteket.
- Ez nagyon tetszik. - Értem.
Tetszenek a finom, apró részletek.
Egyértelműen rád igazítjuk.
Jól fog passzolni a mellkasodra, a válladra, a hátadra, a bicepszedre.
Ez az! Úgy fogok kisétálni innen, mint Superman. Úgy fogok kinézni, mint...
Brett szereti a finom részleteket.
Elvégre tervező. Szóval olyan ruhát szeretnék, amin sok apróság van.
Ha az ember 36 évesen próbálja megtalálni az igazit...
Hát, már éppen ideje volt.
De a mai nap meggyőződtem arról, hogy ott tartok, ahol kell.
Brett Brown felesége leszek.
Úristen!
- Hűha! - Mennyire ragyogó!
Úgy nézel ki, mint egy hercegnő. Istenem!
Gyönyörű.
Hollywoodi glam.
Tökéletes. Istenem, ragyogsz benne.
- Tudom. - Úgy nézel ki, mint egy szexi istennő.
Ez az első menyasszonyi ruhád. Juhé!
Tiffany! Remekül nézel ki.
- Pont az a szabás, amit akartál.
- Igen. - Szépnek érzem magam.
Sosem hittem volna, hogy férjhez mész.
Feladtam a reményt.
Ahhoz, hogy erre sor kerüljön...
- A megfelelő ember is kellett. - Így van.
Sosem a házasságkötés volt a cél,
a gyűrű vagy a fényűző esküvő.
Arról ábrándoztam, hogy megtalálom a lelki társamat.
És úgy érzem, hogy Brettben ráleltem az igazira.
Nagyon támogató. Minden körülmények között szépnek lát.
Ha meglát ebben a ruhában...
- Lehet, hogy sírni fog. - Igen, valószínűleg.
Tökéletesen áll rajtad.
Brett el fog ájulni. Biztosra veszem.
Úgy érzed, szereted ezt a lányt?
Egyértelműen. Könnyű a válasz. Igen. Már azelőtt szerettem, hogy megláttam.
Már a kapszulában beleszerettem Micah-ba. Tényleg.
És hogy miért szeretem? Rengeteg oka van.
Attól kezdve, hogy hogyan kerültünk egy hullámhosszra,
egészen olyan dolgokig, amiknek nincs köze a kapcsolatunkhoz.
Önmagáért szeretem, beleértve a kettőnk közti különbségeket is.
Csak az érzéseimet illetően kell döntenem, mert a szerelem felülírja az észérveket.
Mindig is reménytelenül romantikus voltál, de folyton elgáncsolod magad.
Ez így van. Hajlamos vagyok túlságosan elveszni a gondolataimban.
Micah viszont képes visszarángatni a földre.
Visszaterel a gondolataimból a testembe.
- Hogy megéljem a jelent. - A pillanatot.
Igen. Pedig általában el vagyok varázsolva, nem vagyok önmagam.
- Értem. - És ez nagyon vonzó tulajdonsága.
Vagyis ő az első lány, aki a gondolataid helyett a szíved felé terel.
Igen.
- Istenem! - Hűha!
Nagyon tetszik. Nem tudom, hogy illik-e hozzám.
Egyszerűnek érzem. Olyan 2000-es évekbeli báli ruha.
Találkoztam Paullal. Kedves fickó. Nem hiszem, hogy bántaná Micah-t.
De nem tudom, hogy Micah igent fog-e mondani neki.
Ő képes bármikor meggondolni magát.
Szerintem a megérzéseire fog hallgatni.
Bár nekem megvannak a magam kétségei,
remélem, hogy ő biztos magában, mert ez fogja meghatározni az életét.
Jelenleg magabiztosnak tűnik.
Nagyon csinos vagy.
Aranyos vagy.
- Szeretlek! - Én is téged.
Szerintem voltak olyan pillanatok, amikor nem voltunk benne biztosak,
hogy ez el fog jönni.
Így igaz.
És szerintem igenis nagy dolog, hogy most itt lehetünk,
és mindketten egészségesek vagyunk, és együtt lehetünk.
Igen. Nagy dolog.
Nem hittem volna, hogy megélem.
- Így van. - Igen.
Sikerült!
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
Ne sírj!
- Csak örülök, hogy itt lehetsz velem. - Tudom.
- Látod, milyen boldog vagyok? - Igen.
Látod?
- Isten segített nekünk. - Sikerült.
Istenem!
Elég!
Tudom, hogy nehéz felfogni, ami történik.
Néha úgy érzem, én sem értem,
szóval sokat jelent nekem, hogy bízol bennem, és itt vagy.
Hogyne bíznék benned.
- Tudom. - Aha.
Bárcsak az apád is itt lenne!
Tudom. Úgy érzem,
alig várja, hogy lásson az esküvőn.
- Aha. Annyira örülök! - Köszönöm.
Igen. Gyönyörű menyasszony leszel.
Felpróbálok még egy ruhát. Remélem, az is sikert arat.
Meg kell találnom a ruhát, amiben igent mondhatok a pasimnak.
Szóval jónak kell lennie.
Istenem!
- Istenem! - Micah! Imádom.
Hadd lássuk, milyen hátulról!
Annyira szép!
Tökéletes.
Imádom.
- Szó szerint imádom. - Hűha!
Nagyon jól áll. Gyönyörű vagy.
Pontosan ilyet képzeltem magamnak.
Elegáns. Időtlen.
Tökéletesen áll. Pontosan ez az, amit kerestél.
Mindjárt meggyulladok. Mintha...
Most már tényleg úgy érzem, hogy férjhez fogok menni.
Mi a fene?
Komolyan. Feleségnek érzem magam!
Nem kell mást felpróbálnom. Megvagyok.
Rendben.
- Kész őrület, nem? - De.
Egy hét múlva megházasodom.
Tettünk egy lépést előre, és eldöntöttük,
hogy összeházasodunk, én pedig azonnal alkalmazkodom Chelsea életmódjához.
Nem volt könnyű döntés.
Olyan érzés, mintha az ő élete könnyebbé válna, az enyém viszont nem.
Egyre több felelősséget vállalok.
Új városba költözöm. Új barátokat szerzek. Új helyen lakom.
Egy házasságban két élet egyesül.
De ebben az esetben én vagyok az, aki...
Te vagy az, aki áldozatot hoz.
Én hozom meg az összes áldozatot. Ő meg egyet sem.
Mi a fontosabb? Hogy valaki passzoljon az életmódodhoz,
vagy hogy összeillik-e a személyiségetek?
- Ideális esetben mindkettő. - Igen.
Chelsea és én nagyon összeillünk. Ugyanazok tesznek minket boldoggá.
Szeretem őt. Erőteljes egyéniség,
kívül és belül egyaránt.
Nagyon okos, céltudatos. Szereti, amit csinál.
Időnként csak csodálom őt.
- Aha. - Érted?
„A mindenit, ez az én csajom.”
Gondolkodtál azon, hogy mi lesz, ha az egyikőtök nemet mond?
Ha az egyikünk nemet mond,
az egy nagyon ijesztő lépés hátrafelé.
Ez egy ijesztő kérdés.
Istenem, úgy izgulok!
Istenem!
Na ne!
Chelsea, gyönyörű vagy.
Ez a ruha én vagyok.
Megvan a csillogás, a csipke, a gyöngyhímzés.
Kwame és én is különlegesek vagyunk. Életünk végéig együtt lehetünk azok.
Örülök, hogy ilyen vagyok. Örülök, hogy ő is az!
És egyébként rózsaszín a cipőm!
Ez az, mutasd meg!
Ez a ruha én vagyok. És Kwame önmagamért szeret. Kettőnket jelképez.
CHELSEA UNOKATESTVÉRE
Istenem!
- Nevetsz vagy sírsz? - Sírok!
El tudom képzelni, ahogy ebben a ruhában vonulok az oltár elé a férjemmel.
Kwame...
szeret beszélni, de ettől el fog állni a szava.
Úgy örülök a boldogságotoknak.
- Gyönyörű vagy. - Kösz, hogy eljöttél.
És hogy bízol bennem, hiszel bennem...
Hiszel bennünk.
Annyira örülök!
Alig várom, hogy láthassam, ahogy hozzámész feleségül.
Köszönöm.
- Csodálatos lesz. - Szeretlek.
Mondtam a menyasszonyomnak, hogy mindent ő választhat ki.
Azt hiszem, azt mondta, hogy peri, elefántcsont és levendula.
Tetszik a lila. Vagy peri, vagy mi ez.
Nos, talán.
Izgulsz?
Bliss vagy ezerszer megkérdezte.
„Izgulsz?” Mondtam, hogy most már igen.
- Ő izgul? - Ő igen.
- Igen? - Hogyne, persze.
De az esküvő miatt izgultok? Vagy nem vagytok biztosak a dolgotokban?
Ez komoly döntés. Annyi minden alakulhat rosszul. Mi van, ha tévedtünk?
Mi van, ha csak elragadott minket a hév?
Nem tudjuk. Mert egyértelmű, hogy elragadott a hév.
Értem. Úgy érzed, hogy alaposan megismerted?
Igen. Tudom, hogy milyen ember.
Úgy érzed, hogy tudnátok alkalmazkodni egymáshoz?
- Igen. - Minden okkal történik.
Igen. De már nincs kedvem az okokon elmélkedni.
Úristen!
De cuki.
Mint egy angyal.
Emlékszem, amikor még csak kisbaba voltál a karomban.
És örülök, hogy a Bliss nevet kaptad,
mert a nevedhez hűen valóban boldogságot adsz másoknak.
Beragyogod az életemet.
Örülök, hogy boldog vagy. Szeretlek.
Köszönöm, anyu.
Csodaszép.
Megtaláltam a ruhámat.
Imádom az ujját.
- Ez az. - Igen.
Megvan a ruhád.
Megvan. Imádom.
Annyira illik hozzám! Ez a sok virág...
Imádom.
- Zack el fogja dobni az agyát. - Úristen, igen!
Egyből dalra fog fakadni.
Csajszi, ez az.
- Igen. - Gyönyörű vagy.
Boldognak tűnsz.
Minden rendben, anya.
- Nagyon szeretlek. - Én is téged.
Nem könnyű követni a szívünket. Én mindig az eszemre hallgatok.
Az, hogy most itt állok menyasszonyi ruhában,
nem tűnik túl logikus döntésnek.
De jónak érzem.
- Nagyon bátor vagy. - Igen.
- Köszönöm. - Megihletsz.
Igen.
Gyönyörű. Annyira imádom!
- Tökéletes. - Igen.
A legtökéletesebb.
Köszi, anyu.
El sem hiszem, hogy férjhez megyünk.
MARKETINGMENEDZSER
FOGÁSZATI ASSZISZTENS
- Szia! - Szia!
Hogy vagy?
Nem jól.
- Válaszokat szeretnék. - Értem.
Miért mondtál nekem igent?
A kapszulában...
Tényleg éreztem valamit irántad.
Tényleg, őszintén éreztem valamit.
De aztán a külvilág fejbe kólintott minket, és...
Minket vagy téged?
Érzelmileg kimerültem.
Én mindent megtettem, hogy válaszoljak a kérdéseidre,
de ez sem volt elég.
Az volt az utolsó csepp a pohárban, amikor hazajöttünk,
és Chelsea bulija után még mindig erőltetted a beszélgetést.
Mondtam, hogy le akarok feküdni, mert másnap dolgoznom kell.
Elhiszem, hogy fontosak az érzéseid. Világos.
De amikor azt mondom, hogy lefekszem, holnap megbeszéljük,
akkor azt holnap beszéljük meg. Nem adhatom meg, amit akarsz.
Én tőled...
sosem kértem semmit.
Soha.
Neked sok megerősítés kell.
Én csak jót tettem veled.
Erre most itt ülsz, és azt mondod, hogy nagyok az elvárásaim.
Érzékeny vagyok, igen. Szerettem volna beszélgetni? Igen.
Elnyomtam-e a problémákat,
hogy aztán kiboruljon a bili, mert te nem akartál beszélgetni? Igen.
Mindvégig az volt, amit te akartál.
- Mindig. - Kedveltelek.
Én csak azt akartam, hogy adj nekem valamit.
Hogy én is érezhessem azt, amit a többiek.
De nem éreztem, pedig mindent megpróbáltam.
Marshall, én nem tudlak szeretni téged.
Mert Joshhoz vonzódom.
Az előbb találkoztunk.
És van köztünk valami.
És miről beszéltetek?
Konkrétan bevallotta, hogy mit érez irántam.
Mire akarsz kilyukadni?
Nem akarok már veled lenni. És...
Joshsal akarsz lenni?
Még meglátom.
Oké, Jackie.
Ez eléggé bántó.
Csak azt mondom, Marshall, hogy nem akarok veled lenni.
Nem megy.
Visszakérném a gyűrűt, mert nem érdemled meg.
Mert nem kellett volna igent mondanod, amikor megkértem a kezed.
Hát, márpedig megtartom a gyűrűt,
mert
azért fogadtam el, mert hozzád akartam menni.
Minden igaz volt, amit a kapszulában mondtam neked.
Jó, tudod, mit? Nem érdekel. Tartsd meg a gyűrűt!
És akármit kezdesz is vele, ahányszor csak ránézel,
jusson eszedbe, hogy nemet mondtál valamire, ami jó volt!
Rendben.
Remek.
Hát, akkor minden jót!
Majd találkozunk. Lehet. Lehet, hogy nem.
- Nem fogunk. - Oké.
Azért jelentkeztem, hogy megházasodhassak.
Hiszen itt ez a lényeg.
Az első naptól fogva hallgattam a szívemre.
Sosem mutattam magam másnak, mint aki vagyok.
Önmagamat adtam. Készen a szerelemre, és hogy átadhassam magam valakinek.
Rosszul választottam.
Én azt a Jackie-t szeretem, akit a kapszulákban ismertem meg.
Ez a Jackie, aki terel, gaslightol, álnok...
Őt nem ismerem. Pedig úgy tűnik, hogy ő az igazi Jackie.
Minden jót kívánok neki.
És ha Joshsal boldog lesz, hát hajrá!
Sok szerencsét!
Sajnálom, hogy nem lehetek vele.
Igazából nem is sajnálom.
Nem sajnálom, hogy nem lehetek Marshall-lal.
Nem tudom sajnálni.
Nem állhattam vele az oltár elé.
Nem tudom, hogy együtt leszek-e Joshsal.
Nem tudom, hogy együtt leszek-e bárkivel. Megőrülök.
Lehet, hogy rám férne némi terápia.
ÖT NAP AZ ESKÜVŐKIG
- Helló! - Helló!
- Helló! Andy vagyok. - Szia! Chelsea.
- Örvendek! - Szia! Kwame. Örvendek.
Én is. Hogy vagytok?
Jól.
Szuper. Üdv a kis fotóstúdiónkban!
Jegyesfotózásra jöttünk.
Tényleg? oké, szuper. Eljegyzés.
Gyerekkoromban mindig elképzeltem,
hogy lesz majd fotózásom a vőlegényemmel, a férjemmel.
És ez az álom most megvalósul.
- Értem. - Szóval nagyon örülök.
Egyértelműen szexire szeretnénk venni a figurát.
Rendben.
Szeretnék képeket az ágyon, az ablakban, a kanapén.
- Budoár hangulatú képeket. - Oké.
Szeretnénk abban kezdeni, ami rajtunk van.
- Utcai ruhában? - Igen.
Aztán belejövünk. Időbe fog telni, amíg felengedünk a...
- Amíg otthonosan mozgunk.
- Igen. - Jó.
Tényleg? Igen. Szóval van két összeillő fehérneműszettünk.
Oké.
Amit felvennénk.
A cél, hogy mindenki jól érezze magát. Biztos jó lesz a végeredmény.
Oké, jól van.
Nem is tudom. Ez a furcsa vágy egész életemben elkísért.
Nem sokan tudnak róla, mert elég fura.
- Jó ötlet volt? - Remek ötlet!
Mindig is olyasvalakire vágytam, aki hajlandó ezt megcsinálni velem.
Szeretnék büszkélkedni vele, és szeretném, ha ő is büszke lenne rám.
Nyugodt vagyok, és boldog,
hogy azzal lehetek itt, akivel le szeretném élni az életemet.
Oké, engedjétek el magatokat! Helyezkedjetek el!
Oké, arrébb megyek.
Remekül néztek ki.
Semmivel sem tudom összehasonlítani azt a szeretetet és megbecsülést,
amit a vőlegényem iránt érzek, mert még nem tapasztaltam ehhez foghatót.
A csípődet fordítsd egy kicsit az ablak felé!
Ez az.
Kwame, mi lenne, ha a fejedet... Ha a mellkasának döntenéd a homlokodat?
Ez az. Még egy kicsit tartsd ott!
Nagyon szeretem Chelsea-t.
Vannak nehéz pillanatok,
amikor vitánk vagy nézeteltérésünk van.
De a jó dolgok határozottan nagyobb súllyal esnek a latba.
Jó, te nézz rá! Te vagy a szebb.
Ez az! Igen. Erről van szó.
Minden párnak van rossz napja.
De amikor minden klappol közöttünk, az eszméletlenül jó.
Nem tudok betelni vele.
Otthon várom, hogy hazaérjen a munkából.
Amikor felébredek, örülök, hogy látom. Megcsókolom, elköszönök tőle.
Bármit megteszek érte.
- Hűha! Micsoda nap. - Köszönöm, hogy itt voltál velem.
Vicces, mert azt mondtad, az volt a célod,
hogy találj valakit, egy olyan férjet, akivel ezt megcsinálhatod, igaz?
És
kevesebb mint egy hét múlva itt az esküvőnk.
Nagy nap vár ránk.
És emiatt ez sokkal többet jelent.
Ha egész életedben erről ábrándoztál.
Az, hogy ezt közösen megtettük...
egy valóra vált álom.
És az, hogy négy nap múlva egybekelünk...
és együtt élhetjük le az életünket, az is egy valóra vált álom.
Nagyon aranyos vagy.
Hogy lehetséges ez? Hogyhogy ez a gyönyörű, tökéletes férfi...
az enyém?
Örökre.
Én vagyok a legszerencsésebb lány a világon.
Kicsim!
- Annak érzem magam. - Értem.
Köszönöm, kicsim. Hihetetlen, ami köztünk van.
Soha senkivel sem akartam még annyira együtt lenni, mint veled.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Függetlenül attól, hogy mindketten igent akarunk mondani, ez komoly lépés.
- Tudom. - Folyton azon kapom magam, hogy agyalok.
Hogy eléggé felkészült lehessek.
Van pár dolog, amit még el kell intéznünk.
Megint beszélnem kell anyámmal.
Hiszen már csak...
- Pár napunk van. - Igen, pár napunk van.
Szerinted mire fogtok jutni?
Őszintén nem tudom.
Ha őszinte akarok lenni...
Ha azt mondanám, hogy anyám ott lesz az esküvőn, hazudnék.
Nem tudom, mi lesz.
A szüleim befolyásolták a szerelmi életemet.
Elképesztő mértékben.
Mondhatni, a főiskola előtt nem is randiztam.
És még akkor sem mutattam be a barátnőimet a szüleimnek.
A kereszténység és az elkötelezett, nyugat-afrikai meggyőződés kombinációja
ahhoz vezetett, hogy nagyon szigorúan neveltek.
Az én kultúrámban és vallásomban nem szokás a házasság előtti szex.
Igazából lehet, hogy az anyám azt hiszi, még mindig szűz vagyok.
Szóval ezzel elég régóta sakkban tartanak.
De most már azt mondanám,
hogy én döntöm el, mit teszek, kivel randizom, kivel járok.
Most már elég idős vagyok, hogy én döntsek.
Viszont, ami ezt a döntést illeti, ez egy olyan helyzet,
ahol jólesne a családom támogatása,
hiszen Chelsea is a család része lesz.
Abban reménykedem, hogy legalább
az áldását adja ránk, függetlenül attól, hogy ott lesz-e.
Számomra ez a legfontosabb.
Igen. Nem kell, hogy eljöjjön,
de legalább támogasson a távolból.
Aha. Természetesen.
Szóval megcsörgetem.
Meglátjuk, hogy alakul, és...
Bármit mondjon is, én támogatni foglak.
Most őszintén, szerinted készen állsz?
Szerintem nagyon szeretlek.
Azt hiszem, teljes szívemből.
De vannak dolgok, amik miatt úgy érzem,
hogy egy kicsit mintha haboznék.
Igent fogsz mondani nekem, ha úgy érzed, ez a helyes döntés,
de anyád nem hagyja jóvá?
Szerintem az évszázad...
legnagyobb csalódása lenne,
ha veszni hagynánk, amit eddig felépítettünk.
Hazudnék, ha azt állítanám, hogy nem vagyok feszült.
Hiszen már tart a visszaszámlálás.
Néhány nap múlva itt az esküvő.
Még annyi mindent kell tisztáznunk.
Kemény. Úgy érzem, összevissza kavarognak a gondolataim.
Összefolynak a napok.
Nem egyszerű a helyzet.
Folyamatos a pörgés.
„Nyugodj meg, és gondolkodj!” Pont erre van szükségem.
Szeretném, ha minden tökéletesen menne. De sok ez egyszerre.
DESIGNTERVEZŐ
Szia, kicsim!
- Csatlakozhatok? - Igen.
Vagy inkább átvehetném a helyedet?
Hogy vagy?
Nem jól.
Próbálok nem sírni.
Mi a baj?
Csak annyi minden van.
Kezdek befeszülni.
Csak meg kell nyugodnom.
Annyira szét vagyok esve.
Anyukám is itt van a városban,
és mindent meg kell terveznem.
Jaj, még utána kell járnom, hogy minden megvan-e a koszorúslányok számára, és...
Sok nekem...
ez az egész.
Ha figyelembe vesszük, hogy mi mindennel kell megküzdeni, érthető, hogy így érzel.
Nincs semmi baj az érzéseiddel. Jogosan vagy stresszes és túlterhelt.
Megőrülök. Úgy érzem, hogy nem tudok minden apróságra figyelni.
Pedig nagyon igyekszem...
összekapni magam, mióta visszamentem dolgozni,
de nem jutok egyről a kettőre.
És ettől csak még jobban kibukok.
Ez az egész
túl sok most nekem.
Már szinte nem is akarom ezt az esküvőt.
NÉGY NAP AZ ESKÜVŐKIG
- Helló! - Sziasztok! Üdv!
Köszönjük.
Menő lenne, ha mi csinálnánk a gyűrűnket.
Igen.
A gyűrűk minket képviselnének. Szeretnénk beletenni az energiánkat
és a kreativitásunkat abba, hogy elkészítjük egymásnak.
- Jaj, de cuki vagy! - Igen...
Alig várom. Lássunk munkához!
Pár nap múlva összeházasodunk. A gyűrűnk sokkal különlegesebb lesz így,
hogy mi magunk készítjük.
Ezek a gyűrűk egyediek lesznek. Szentimentális jelentőségük lesz.
Szóval tökéletesek lesznek az esküvőnkre.
Látod, milyen finomak?
Egymásra rétegezzük a különféle acélt.
Kicsit olyan, mint a házasság.
Ahol különböző emberek összejönnek, és létrehoznak valami közöset.
Ez olyan, mintha a szerelmet ötvöznénk.
Milyen romantikus!
Kicsit nyálas volt.
- Igen. - Igen.
A legutóbbi beszélgetésem anyámmal nem sült el jól.
Azt akarom neki mondani, hogy végighallgatom.
Ezen a héten lesz az esküvőm. Szeretnék beszélni anyámmal.
Szeretném, ha tudná, mit élek át.
Kérem, hagyjon üzenetet!
- Hali! Mi újság? - Szia, J! Hogy vagy?
Jól vagyok.
Beszéltél anyával az elmúlt hetekben?
Igen. De nem került szóba az esküvő.
Írtam neki, hogy szóljon, ha elérhető.
Hívtam is, de nem vette fel.
Tudod, hogy anya köti az ebet a karóhoz, ha egyszer a fejébe vett valamit.
De nem dönthet helyetted.
A saját érdekedet nézd!
Jó.
Szóval még sosem ültél kisrepülőn, igaz?
Ilyenen még nem.
Hazudnék, ha azt állítanám, hogy nem izgulok.
HIDROPLÁNOS KÖRUTAZÁS
Rossz volt látni, hogy Tiffany maga alatt van.
Nem örültem, hogy sír, és hogy elragadják az érzései.
Na, lássuk!
Remélem, hogy ha eljön az esküvőnk napja,
akkor nem hagyja, hogy a külső tényezők a kapcsolatunk útjába álljanak.
Szeretném, ha tudná, hogy én komolyan veszem kettőnk viszonyát.
- Indulunk. - Oké.
Készen állunk.
Olyan aranyos vagy! Köszönöm.
Szívesen. Köszönöm, hogy önmagad vagy.
Igyekszem.
Szeretném, ha tudná, mennyire szeretem.
Szerelmes vagyok. Szerelmes vagyok Tiffanyba.
Készültem számodra valamivel.
Fordulj meg! Még ne nyisd ki a szemed!
- Csukva van? - Igen.
Rendben.
- Még ne nyisd ki! - Nem nyitottam ki. Esküszöm.
Oké, most már...
kinyithatod.
Úristen!
Gyerünk, nézd meg!
Gyönyörűek.
Istenem!
De kedves vagy!
Brett készítette a fényképeket.
Különleges pillanatokat örökített meg.
Szerintem emiatt ragadtak el az érzelmeim.
ÜGYFÉLTOBORZÓ
Mert ő olyan dolgokat lát bennem, amiket én néha nem látok magamban.
Sajnálom.
Szeretlek.
Köszönöm.
- Édesem! - Koccintunk?
- Kettőnkre! - Kettőnkre.
Ezt már korábban is említettem, de továbbra is...
meglep, hogy én mennyire...
Hogy mennyire...
Hogy mennyire készen állok arra, hogy elvegyelek feleségül.
És ez az egész
felfoghatatlan a számomra, mert hát...
Eddig egyedülálló voltam, most meg hirtelen: „Jó, miért is ne?
Tiffany az igazi. Elveszem.”
Hihetetlen, hogy nincs bennem semmi kétség vagy tétovázás.
És érzem, hogy helyes döntést hozok.
Igen.
A feleségemnek akarlak hívni.
Tudom.
- Elcsábítottál, Tiffany Pennywell. - Jaj!
Kimondtad a teljes nevemet. Hűha! Látod, hogy libabőrös vagyok?
- Tényleg libabőrös lettél? Tényleg? - Igen.
Most már elmúlt.
Igen.
Nem akartam, hogy elálljon a szavad. Nem akarok csendben ülni.
Drágám, tudom. De imádtam minden egyes szavadat.
Szerintem csodálatos ember vagy.
És semmit sem akarnék rád kényszeríteni.
A házasságot sem. Szeretném, ha biztosan akarnád.
Szóval az, hogy most ezt mondtad: „Miért is ne?
Kétségtelenül tudom, te vagy az igazi.”
Ez nagyon jó érzés.
Nincs más, akiről azt gondolnám...
Nem, nemcsak gondolom. Hanem tudom: nincs más, aki iránt így éreznék.
Efelől semmi kétségem.
De ha te kételkedsz, mondd meg őszintén!
Szerintem többet láttál sírni, mint amennyit amúgy egy év alatt szoktam.
És ez azért van, mert elhatalmasodott rajtam a stressz.
Nehéz elmagyarázni a családomnak, hogy beleszerettem valakibe,
aki csodálatos, de akivel ők még nem is találkoztak.
És nagyon szeretném, hogy ők is azt lássák benned, amit én.
De örülök, hogy ez a kísérlet összehozott minket,
mert a való világban nem találtunk volna egymásra. Nem jött volna össze.
És inkább ezzel kéne foglalkoznom. Hogy hálás legyek ezért.
Nagyon sokat tettél értem ezen a hétvégén.
El sem tudod képzelni, mennyit.
Számíthatsz rám.
Annyira higgadt voltál, és összeszedett.
Olyan akarok lenni, mint te. Komolyan.
Komolyan.
Tudod, nagyon izgulok az esküvő miatt,
de ez azt jelenti, hogy egyre közelebb kerülök ahhoz, hogy hozzád mehessek.
HÁROM NAP AZ ESKÜVŐKIG
Milyen érzés, hogy találkozni fogsz apámmal és a mostohaanyámmal?
Jó. Igen.
- Izgulsz? - Egy kicsit.
Jó. Nem baj. Természetes, hogy izgulsz.
Apám kedves lesz. Semmi gond.
Remélhetőleg.
Nem lesz veled undok.
Az apámat a múltban nem nagyon érdekelték a fiúim.
Mert szerinte nem ott tartottak az életükben, ahol kellett volna,
hogy velem lehessenek, vagy mert nem olyanok voltak, mint várta,
vagy mert szerinte nem voltak számomra megfelelőek.
Rögtön jövök.
Ő az öcsém, Zyhe. Bemutatom Zacket!
- Szia, Zyhe! - Szia!
Zack vagyok.
BLISS ÖCCSE
- Két Z. - Örvendek.
Ő Zia.
- Szia, Zia! Zack. - Szia! Örvendek.
- És az apám, Shah. - Üdv! Zack.
- Szia, Shah! Örvendek. - Én is.
- És mostohaanyám, Yaenid. - Szia!
- Örvendek. - Én is.
Üdv az otthonunkban!
Igen. Leülnétek?
Seattle-i vagy?
Nem, amolyan nomád vagyok. Kiskoromban sokat költöztünk.
A washingtoni Moses Lake-ben születtem.
Tudom, hol van Moses. Azon a környéken nőttem fel.
- Apám ott lakik. - Rendben.
Nem tudom, hogy horgászol-e, de...
Sajnos nem vagyok benne valami jó.
De nyitott vagyok az új dolgokra. Szívesen tanulok. Igen.
Golfozol? Azt sem?
- Nem, abban sem vagyok jó. - Tehát nem vagy sportos.
Tényleg? Hát jó.
Mindegy is.
Mióta vagy ügyvéd?
Ez lesz a hatodik évem.
Hatodik? Rendben.
A bírósági ügyekre specializálódtam.
Az esküdtek jelenlétében történő tárgyalásokra.
Rendben.
Az egyik dolog, amit észrevettem,
hogy az igazságszolgáltatási rendszer túlságosan is vízfejű.
Többe kerül a társadalomnak, mint amennyi haszna van.
Mondok egy példát.
Tudja, hogy mit jelent a felfüggesztett jogosítvánnyal történő vezetés?
Ez az első számú bűncselekmény Washington államban.
Megakadályozzák, hogy az ember dolgozni járjon.
Nem célszerű elvenni valaki jogosítványát.
Ez a büntető törvénykönyvben van, pedig csak polgári jogsértés.
- Ez az én vesszőparipám. - Érdekes. Jól van.
Nekem igazából nincs erről véleményem.
- Sokat szoktam beszélni. - Igen.
Hol szeretnétek lakni, ha egybekeltetek?
Igen. Ez egy jó kérdés. Még kitaláljuk.
- Augusztusig van bérleti szerződésed? - Igen.
Szóval augusztusig kell kitalálnunk, aztán pedig...
Szerintem decemberben elkezdhetünk keresni egy közös otthont.
- Őszintén? Ez furcsa. - Szeretném elmondani, hogy...
Mindketten tudjuk, hogy őrültség, amit teszünk.
Viszont szerintem azt nem tudod, hogy a kapszulákban...
- Tudod, hogy mit ez mit jelent? - Tudom, mi az a kapszula.
Bliss elmesélte nekem, hogy milyen könyveket szeret,
és elképesztően mély beszélgetésekbe bonyolódtunk.
Annyi mindenről beszéltünk, hogy...
Másoknak biztos uncsi lenne.
A neurobiológiától kezdve az emberi faj eredetéig mindenről.
És hogy az az álma, hogy 60 éves koráig eljusson a Holdra.
Elárulom, hogy Blissben nem az eszét
vagy a szépségét szeretem a legjobban. Hanem a jellemét.
Könnyedén hozok érted áldozatokat, megteszek érted bármit,
mert tudom, hogy te is ugyanúgy megtennéd.
Úgy érzem, őszintén szeretsz. Szerintem egy csapat vagyunk.
Biztos vagy Zackben?
Egyelőre.
Igen, az vagyok.
Erős kötelék van közöttünk.
Még sosem tapasztaltam ehhez foghatót.
Nem mondom, hogy nincsenek kihívások, vagy nem lesznek, mert nem vagyok hülye.
- Lesznek kihívások. - Tudom, apa.
Mióta ismeritek egymást?
Most már úgy 20 napja?
Istenem.
Hát, sok szerencsét! Nem akarok undok lenni, de sok szerencsét.
Jó, tudom, hogy ez nem egy megszokott helyzet.
Ezt már a nővéreddel is végigcsináltam.
„Végigcsináltad”? Mire célzol?
A nővéred hozzáment egy sráchoz, aki nekem dolgozott.
Akit kirúgtam. Arizonába költöztek, és összeházasodtak.
Te jó ég.
Nem árt, ha az ember a döntések előtt az eszét is használja.
Reméljük, hogy jó döntést hoztok!
Egyetértek.
Szerintem...
Húsz nap után megházasodni őrültség.
Nem is tudom. Tudom, hogy boldog vagy, de ne áltasd magad, rendben?
Manapság félvállról veszik a házasságot.
Egybekelnek, elválnak, egybekelnek, elválnak.
Hadd szúrjam közbe, apa, hogy beszéltünk erről, és...
- El fogom felejteni, hol tartottam. - Jó, folytasd!
- Már mindegy. Mondjad! - Bocs.
De beszéltünk a házasságról.
Te és anya értelemszerűen elváltatok, és ennek nagy hatása volt rám.
Így történt.
És tudom, hogy a válás komoly dolog.
És ez olyasmi, amiben nem akarom, hogy valaha részem legyen.
- Egyáltalán. Kicsit sem. - Oké.
Most önszántadból kerülsz ilyen helyzetbe, csak hogy tudd!
- Megértem, ha így tűnik. - Így is van!
- Oké. Kösz. Jó. De azt mondom... - Így van. Ne áltasd magad!
Nagyon komolyan veszem ezt, apa. Elképesztően komolyan.
A te szüleid mit szólnak ehhez?
Nos, az anyám meghalt, szóval ő semmit.
De ha itt lenne, támogatna.
Ő mindig arra biztatott, hogy kövessem az álmaimat,
és ne törődjek semmi mással.
- A legjobbat akarom neked. - Tudom, apa.
- Nem akarom, hogy sérülj. - Igen.
Szeretnénk, ha tudnátok, mibe vágtok bele.
Az az igazság, hogy nem ismertek eléggé ahhoz, hogy...
- Semmit sem tudok rólad. - Nem.
Zacknek vannak olyan tulajdonságai, amik fontosak ahhoz...
- Nem ismerem. - Tudom. Hadd fejezzem be!
Amik fontosak ahhoz, hogy tudjuk, ki ő,
hogy milyen ember, és hogy min ment keresztül.
A gyerekkorotok sok tekintetben nagyon hasonlít.
És ennek elégnek kéne lennie a számodra. Felnőttként saját döntéseket hozunk, és...
Ez így igaz.
Ezzel együtt szeretném, ha elmondhatnád a véleményed,
és tudom, hogy ez őrültség.
Szerintem mindketten tudjátok, mi a véleményem, szóval...
- Kimegyek a mosdóba. - Oké.
- Ez a te döntésed. Tudod? - Tudom.
Látnod kell, hogy komolyan gondolom.
Látszik, hogy szeretem. Látod rajtam.
Rendben.
- Nem látszik rajtam? - Jól van. Mindegy.
Nem lenne gyűrű az ujjamon, ha nem szeretném.
- Oké. - Nem lenne.
- Hülye vagyok? Nem. - Nem mondtam, hogy hülye vagy.
Oké. Nem csak azért megyek férjhez, hogy férjnél legyek.
Pedig ezt teszed.
Szerintem Zack megfelelő-e a számára? Nem tudom.
Húsz nap nem elég, hogy tudjuk. Ez őrültség.
Lehet, hogy Zack az a típus, aki tetszik Blissnek.
Jó a beszélőkéje, és ügyvéd. Legalábbis azt hisszük, hogy az, nem?
Ti átvilágítottátok, nem? Ti tudjátok, hogy micsoda, igaz?
Láthatóan intelligens. Az ember nem járja ki a jogot,
és nem lesz ügyvéd, ha nem értelmes.
De nem biztos, hogy sikeres is. Lehet, hogy ambiciózus,
de nem hiszem, hogy képes lesz felérni Blisshez.
- Tanult nő vagy... - Pontosan. Bízhatnál bennem.
És 32 éves vagy, hozhatsz saját döntéseket.
Szerencsére. Igen.
- De én nem tenném ezt a helyedben. - Oké, apa.
Nem várom el, hogy megértsd.
- Az jó, mert nem értem meg. - Nem gond.
Rendben. Kösz, hogy elmondtad.
A feliratot fordította: Varga Fruzsina