AZ ELŐZŐ RÉSZEKBŐL
Üdv a Vak szerelemben!
Látatlanul fogjátok kiválasztani a párotokat.
Motiválsz. Jobb emberré szeretnék válni miattad.
Máris szerelmes vagyok beléd.
- Hozzám jössz? - Igen, Paul.
Istenem!
- Azt szeretném kérdezni, hozzám jössz-e. - Ezerszer is igen!
És ha a másik fél igent mond, végre megpillanthatjátok a jegyeseteket.
Brett!
Szeretlek.
Eddig pusztán az érzelmeitek alapján vonzódtatok egymáshoz.
Remélhetőleg az érzelmi kötődésetek átalakul testi vonzalommá.
Szerintem még soha senkihez sem vonzódtam ennyire, és ez jó dolog.
Rosszul döntöttem. Te is tudod, és én is.
Bliss, benned minden megvan, amit kerestem.
- Hozzám jössz? - Igen.
Igent mondtam Zacknek. Ezt az ember érzi.
Szeretném, ha tudnád, hogy szeretlek.
Istenem!
Őszintén.
Egek!
Nagyon szeretem Micah-t. Szeretném vele leélni az életemet.
Vajon a való világban
az útjukba áll a külsejük, a rasszuk, az életvitelük, a kétségeik?
Nem tudlak szeretni téged.
- Majd találkozunk. - Nem fogunk.
Eddig még nem szóltam, de eljegyeztek.
Micah!
Paullal sem mindig tökéletes minden.
Szerinted jól döntöttél?
Nem áldozom fel, amire vágyom, de kompromisszumokat kötök.
Akkor is igent mondasz, ha az anyád nem hagyja jóvá?
Tudom, boldog vagy, de ne áltasd magad!
- Látszik, hogy szeretem. - Jó, mindegy.
Nem baj, ha meggondoljuk magunkat. Helyesen akarok dönteni.
Nekem nincsenek kétségeim. De ha neked vannak, elmondhatod.
Nem akarok esküvőt.
Az esküvőtökön pedig meghozzátok életetek legnagyobb döntését.
Attól tartok a legjobban, hogy nem mondjuk ki őszintén azt, amit érzünk.
Igent mondtok annak, akibe látatlanul beleszerettetek?
Azzal tehetem értünk a legtöbbet, ha hagyom, hogy te válaszolj elsőként.
Vagy örökre faképnél hagyjátok?
Vajon a szerelem vak?
Ezt nem hiszem el.
Sosem hittem volna, hogy ez megtörténhet velem.
Nem kell megalkudnom.
Ezt nem tudom elhinni.
CHELSEA ÉS KWAME ESKÜVŐJE
Egy erős érzelmi kötelék miatt választottátok egymást.
GYERMEKLOGOPÉDUS
ÉRTÉKESÍTÉSFEJLESZTÉSI VEZETŐ
Ideje eldönteni, hogy a szerelem vak-e.
Kwame, elfogadod Chelsea-t hites feleségedül?
Fogadod, hogy szeretni fogod, amíg a halál el nem választ?
Igen.
Ez az, Kwame!
Ez az, tesó!
- Igen. - Igen.
Nézzenek oda!
A rám ruházott hatalmamnál fogva férjnek és feleségnek nyilvánítalak.
Kwame! Megcsókolhatod a menyasszonyt.
Ez az, Kwame!
Hölgyeim és uraim, kedves egybegyűltek!
Örömmel mutatom be önöknek elsőként
Mr. és Mrs. Kwame Appiah-t!
Micsoda nap!
Hogy érzed magad?
Soha jobban.
És te?
Csodásan.
Kicsim, házasok vagyunk.
Egészségedre!
- Mindhalálig. - Mindhalálig.
Veled.
Igen.
Te vagy a férjem.
- Igen. - És én vagyok...
- A feleséged. - Nem.
A feleségem.
- Igen. - Igen, mindegy.
- Értitek. - Férj. Feleség.
Igen, így. Ez egy szép nap.
A legszebb, Kwame.
Kicsim?
A férjem vagy.
Milyen érzés?
Csodálatos.
Nagyon szeretlek.
Én is nagyon szeretlek.
VAK SZERELEM
MICAH ÉS PAUL ESKÜVŐJE
A mai nap rendkívül fontos, hiszen ez lehet az első napja
a Paullal közös életünknek és a házasságunknak.
MARKETINGMENEDZSER
Te jó ég!
Bájos.
ALIG VÁRJUK, HOGY BERÚGJUNK AZ ESKÜVŐDÖN
Istenem, imádom!
Paullal hasonlóképpen szemléljük az életet.
Jól elvagyunk együtt. Ő visszarángat a földre.
Szerintem ő a legjobbat akarja nekem,
és én mindig is egy ilyen társra vágytam.
Az, hogy itt lehetek, és jó eséllyel hozzámegyek valakihez,
akit nagyon szeretek, egészen szürreális érzés.
- Melyik a kedvenc helyed a világon? - Olaszország.
Az én kedvenc helyem Positano.
Oké, ha összeházasodunk,
visszamegyünk oda.
Remek ötletnek tűnik.
Hozzám jössz?
Igen, Paul, hozzád megyek.
Istenem!
- Ez egy örökkévalóságnak tűnt. - Azt hittem, elájulok.
Azt akarod, hogy önmagam legjobb kiadása legyek, és ez hiányzott az életemből.
Nincs más a világon, akihez jobban vonzódnék.
Hazudnék, ha azt állítanám, hogy nem félek elveszíteni téged.
- Szeretlek. Nem kell elveszítened. - Én is.
Alig várom, hogy lássam Pault. Értelemszerűen külön töltöttük az estét.
Reggel úgy hiányzott.
Idegtépő ez az egész, mert a kapcsolatunk
és az idáig vezető utunk minden volt, csak nem megszokott.
Ha Kwame-ra és rám gondolsz,
melyikünknek tudnál igent mondani?
Neked mondanék igent.
Ha innentől kizárólagos lenne a kapcsolatunk,
akkor nem érezném úgy, hogy kockáztatok veled.
Lehet.
Ha hosszú távon szeretnénk Seattle-ben élni,
akkor én nem szeretnék itt lakni.
Élhetnénk félig itt, félig pedig Arizonában.
Nem.
- Nem támogatod? - Egyáltalán nem.
Nem szimpi?
Te a lehető legjobb esküvőt érdemled. Nem ő az igazi.
Egyáltalán nem volt magától értetődő vagy egyszerű az utunk.
Ez a mai pedig életem legnagyobb döntése.
Vagy összeházasodunk, vagy nem lesz semmi.
Ez egy stresszes és nehéz döntés.
Jól van.
Egy totálisan bizarr és gyönyörű út vezetett bennünket idáig.
Micah mindennek megfelel, amit elvárok a feleségemtől.
Ő az, akire vágytam.
Szerintem mi gyorsan megválaszoltuk azt a kérdést, hogy a szerelem vak-e.
Kétszer is egymásba szerettünk.
Egyszer a kapszulákban, egyszer pedig élőben is.
Öregem.
Cafatokban lógnak az idegeim.
- Ez csak természetes. - Elvégre ma van az esküvőd.
Igen, de egy esküvőn az ember általában tudja, hogy megházasodik-e.
Igen!
Paul szó szerint tudós.
- Nagyon racionális. - Nagyon racionális.
Ez még új neked.
A szíve mélyén tudja, hogy szerelmes, és hogy jók vagyunk együtt.
Tudom, hogy mit érez, de nem tudom, hogy mit fog mondani.
Boldoggá fog tenni, ha igent mond, de tudnom kell, hogy azért teszi-e,
mert akarja.
Nem akarom, hogy azért mondjon igent, hogy ne veszítsen el.
Szerintem én ott fogok dönteni. Az alapján, ahogy viselkedik majd velem.
- Életed hátralevő része a tét. - Igen.
Én egyértelműen szerelmes vagyok belé.
Mellette sokkal inkább önmagam vagyok, mint valaha.
A többi kapcsolatomban volt, amit titkoltam,
vagy ami miatt nem voltam magabiztos.
- Ő viszont ezeket is szereti. - Ez tök jó.
Jól kiegészítjük egymást.
Ő lazább, nyugodtabb, nem izgatja annyira mások véleménye.
Én ápoltabb vagyok. Ő is így gondolja. De feljavítom őt és a stílusát is.
Ebbe inkább bele se menjünk!
Szép életre vágyom.
De nem akarok olyasvalakihez hozzámenni, aki nem akar engem egyértelműen.
Értem.
Ez a gyűrű?
A múltkor csináltuk Seattle-ben.
- Ti magatok készítettétek? - Igen.
- Komolyan? - Igen.
Menő.
Igen, fogtam egy üllőt és egy kalapácsot, és kivertem egy gyűrűt.
- Ez nagyon egyedi. - Ja, király volt.
Ez a Micah gyűrűje.
Nagyon hasonlóan látjuk a világot.
Mindketten szeretnénk a legtöbbet kihozni az életünkből,
a jó és a rossz pillanatokból is.
Mindez az élet része. Miért ne érezhetnénk jól magunkat?
Ez neki jobban megy. De mindkettőnkben megvan.
Ez egyértelműen látszik, és élvezettel tervezgetjük a jövőt.
Már azelőtt elkezdtük, hogy láttuk volna egymást.
Szóval,
nem hiszem, hogy ennél több bizonyítékra lenne szükségem.
Igen. Ezt nem tudtam rólad.
Mi? Nem ismerted ezt az oldalát?
Nem. Nem tudtam, hogy így gondolkodik.
Látjátok? Erre akartam kilyukadni.
Ez nem vall rád, és te mondtad, hogy ő jobb ebben, mint te vagy.
Igen.
Nem érzed úgy, hogy az elmúlt időszakban,
amit ezzel a kísérlettel töltöttél, másfajta életet éltél,
mint az elmúlt 27 évedben?
Nem érzem úgy. Nem.
Szóval szerinted ez fenntartható?
Hát, nem tudom.
Eddig eléggé úgy tűnik, hogy hosszú távon is működne a dolog.
Aha.
Ha fenn tudjuk tartani ezt az állapotot, akkor jó lehet a házasságunk, nem?
Miből gondolod, hogy nem?
Tudom, hogy a dolgok változnak.
Ebben az esetben az a kérdés, hogy tudtok-e együtt változni.
Fejlődnötök kell.
Mindig mindenki változik.
Mint mondtam, úgy tűnik, jól kiegészít téged.
Még sosem hallottalak így gondolkodni. Mindig mindent elemzel.
És nem vall rád, hogy csak azt mondd, ilyen az élet.
Igen, én is így gondolom.
Szerintem Micah jó hatással van rám.
Igen.
És szerintem mindig is ezt kerestem.
Nem tudom. Ez komoly döntés.
Komoly döntés akkor is, ha igent mondok.
És akkor is, ha nemet.
Megint a saját utadba állsz, mint mindig.
Kivételesen nem kéne a kockázatok miatt aggódnod.
Persze, nyilván van benne kockázat.
Gondolj a lehető legjobb és legrosszabb végkifejletre, és vesd össze őket!
Én már elmondtam neked, hogy mi a véleményem.
De nem szívesen, mert nem akarom nagyon befolyásolni a döntésedet.
Értem.
Bízom benne, hogy jól fogsz dönteni.
Könnyű lenne azt mondanunk, hogy inkább ne csináld.
Mert nem akarjuk, hogy szenvedj.
Az emberek már évezredek óta élnek monogám kapcsolatban,
és nem 100 százalékos a siker.
Nem állíthatjuk, hogy ennek nagyobb sikere lesz, mert máshogy fogtatok hozzá.
Ha nemet mondasz, egész életedben ezen fogsz rágódni.
Hogy nem kellett-e volna igent mondani.
Ha igent mondasz, az mindent felülír. Ez rendhagyó. És fura.
De igazából ugyanakkora kockázata van a nemnek, mint az igennek.
- Hogy érzed magad? - Nagyon jól nézel ki. Örülök.
- Tényleg? - Igen.
Nagyon örülök.
Furcsa, hogy mindjárt oltár elé állunk, és még nem tudjuk, mit fogunk mondani.
Úgy érzem, ennél egyértelműbbnek kéne lennie.
Másrészt viszont ez az egész dolog eddig sem volt normális.
- Pont azt akartam mondani... - Szóval sodródom az árral.
De nem így képzeltem el az esküvőm napját.
Hogy úgy bújok bele a ruhámba, hogy nem tudom, hogy feleség leszek-e.
- De... - Igen.
Nem tudom. Bízom benne, hogy jó döntést fogunk hozni,
és hogy jól fog végződni.
Igen. Én is remélem.
És Paul, a másik Paul...
Így fogjuk hívni, ha elvesz téged.
Ó, a másik Paul.
Apa!
Te hogy érzed magad?
Nem hagysz minket unatkozni.
Hűha.
- Ez igaz. - Aha.
Tudom, hogy szeretjük egymást. De azt akarom, hogy őszintén akarja.
Igen, mindenki ezt akarja.
Szerintem...
az utolsó percekben fog eldőlni a dolog, ami őrület.
Vannak, akik évekig járnak, és végül mégis elválnak.
Attól, hogy szeretünk valakit, még nem biztos, hogy működni fog a dolog.
Igen.
Nem lehet megmondani.
A romantikus énem azt mondja, hogy ezt érezni kéne, tudod?
De hát érzed.
Úgy érzem, igen.
Mindennél többet jelent nekem, hogy itt vagytok, és támogattok.
- Hogyne. - Te vagy az egyetlen gyermekünk.
Szóval igazából könnyű dolgunk volt.
Nagyon szerencsésnek érzem magam. Voltak részek, amikor nem tudtam,
hogy mindketten itt lesztek-e, vagy hogy egyáltalán megházasodom-e,
szóval ez sokat jelent.
- Függetlenül attól, hogy alakul. - Minden rendben lesz.
Én mindenképpen itt leszek.
A sírból is visszatérsz, csajszi!
Hogy mi van?
A lényeg, hogy örülök, hogy támogattok.
Egész életemben mellettem álltatok, mint most is.
- Igen. - Szeretünk.
- Köszönöm. - Nagyon szeretünk.
Tudom. Én is titeket.
Mit gondoltok? Mondjak igent?
- Az menő lenne. - Szóval igen?
Én arra szavazok, igen.
- Ja, mondj igent! - Jó.
Szerintem kockázatosabb nemet mondani, mert akkor örökre ezen fogsz agyalni.
Nem túrazokniban kellett volna jönnöm.
Miért nem tudom, hogy mit fogok mondani?
Gondolom, most is őrlődsz.
Tegnap este és ma reggel még tudtam, mit akarok, de most már nem.
Addig nem fogod tudni, amíg meg nem látod Micah-t.
Igen. Bobby, te mit tennél?
- Igent mondanál? - Valószínűleg, Paul.
PAUL ANYJA
- Szia, anya! - Szia, drágám!
- Mind készülődünk. - Nagyon jól nézel ki!
- Köszönöm. - Milyen csendben vagytok.
Mindkettőt be kell gombolnom?
Csak az egyiket. Nagyon sármos vagy!
Meg kéne néznem magam a tükörben.
Hogy érzed magad?
- Nem tudom. - Biztos akarsz lenni a dolgodban?
Bárcsak tudnám, hogy hozzam meg ezt a döntést!
Úgy érzem, nincsenek meg hozzá az eszközeim.
Nem látom tisztán a dolgot.
Az biztos, hogy nem akarom elveszíteni azzal, hogy nemet mondok.
Az igenen kívül minden más
egyértelműen nemet jelent.
Nagyon okos vagy.
De mit súg a szíved ebben a pillanatban?
Ott lelhetsz rá a legjobb válaszra.
Ölelj meg!
- Szeretlek. - Én is.
Ez az!
- Felháborítóan jól nézel ki! - Gyönyörű vagy.
Menyasszony vagyok.
Lenyűgözően nézel ki.
- A ruha tökéletes. - Szürreális.
Csodásan nézel ki.
- Paul? Mit szólsz? - Hogy lehet...
Igen.
Szerencsétek volt.
Boldognak tűnsz.
Tudom. Jó érzés.
- Te... Igen. - Igen.
Menyasszony vagy.
- Nagyon tetszik a háta. - Itt az idő!
Oké, menjünk!
- Jól vagy? Remekül nézel ki. - Nem. Messze nem vagyok jól.
Egyáltalán nem.
Éppen ellenkezőleg.
Menni fog. Szerintem tudod, mit kell tenned.
Remélem. Nem tudom.
Szóval...
Az a fő, hogy boldog légy.
- Csak ez számít. - Aha.
- Igen. Az sosem ment valami jól. - Nem értek egyet.
Egyre inkább képbe kerültem a saját érzéseimmel és érzelmeimmel.
Ami alapvetően jó dolog, de szeretnék teljesen önmagam lenni.
Nem akarok csak az érzéseimre vagy csak az érveimre hallgatni, hanem...
- Így szoktál mindent túlgondolni. - Igen.
- Nem tudom, kitől örökölte. - Ez csak úgy jött.
Szerintem az utolsó pillanatig így fogsz tépelődni.
De mi van, ha végre elhatározom magam, csak éppen úgy jön ki a lépés,
hogy ebben a percben éppen ezt bököm ki? Miközben a másik mellett is dönthetnék?
Ez olyan, mint egy érmedobás, tudjátok?
Ez annyira nem...
- Ez az életben sok mindenről elmondható. - Igen.
Együtt kell élned a döntéssel, amit meghozol. Tedd, amit jónak látsz!
Most a szíved és az elméd között őrlődsz.
Szeretem Micah-t. Tényleg.
De akkor sem egyértelmű a kérdés.
Amíg te szereted őt, és ő is szeret téged, minden rendben lesz.
Micah is ezt mondja.
Igen.
Valamiért azt a benyomást keltem, hogy ezt kell hallanom.
- Boldoggá tesz, ugye? - Igen.
- Csak ez számít. - Igen.
- Minden rendben lesz. - Igen.
Jó döntést fogsz hozni.
Jó lenne tudni, hogy melyik a jó döntés. Értitek.
Ki fog derülni.
Meg fog lepni, honnan jön.
- A boldogságra. - A boldogságra. Egészségetekre!
Oké, öleljetek meg!
Ölelj meg!
Nyugodj meg!
Igyekszem.
Szeretlek, fiam.
Én is téged.
- Minden rendben lesz. - Igen.
Szép vagy, Dolores!
De cuki!
Szeretlek.
Jól van, kicsim. Menni fog.
- Nagyon szeretlek. - Én is téged.
Büszke vagyok rád.
Köszönöm.
Istenem, nagyon izgulok.
Istenem!
Ne feledd, hogy anyáddal büszkék vagyunk rád!
Mindig azok leszünk, és mindig melletted leszünk.
Olyan büszke vagyok rád. Menni fog!
Istenem!
Kérem, aki tud, álljon fel!
Istenem!
Nem megy.
Menni fog. Semmi baj! Minden rendben.
- Így fogjam a kezedet? - Azt hiszem.
Istenem!
Szép lassan!
Istenem!
- Istenem! - Istenem.
- Te jó ég! - Óvatosan!
- Nézz az orrod elé! - Istenem!
- Jól van, drágám. - Szia!
Hiányoztál.
- Tudom. Te is nekem. - Istenem!
Foglaljanak helyet!
Azért gyűltünk ma össze, hogy azt a szerelmet ünnepeljük,
amire Paul és Micah talált.
Az, aki előttetek áll, kitöltötte az űrt a szívetekben.
Akiért hálásak vagytok minden este lefekvés előtt,
és minden reggel ébredéskor.
Az egyesülésetek nem fele-fele arányban történik.
Mindketten 100 százalékot teljesítetek, hogy jobbá tegyétek a házasságotokat.
Vegyétek el egymás gyűrűjét!
Te vedd el Micah-ét!
Gyönyörűek ezek a gyűrűk.
- Kösz, mi csináltuk őket. - Hallottam!
Nincs is annál romantikusabb,
mint a szeretteitek előtt állva kifejezni az egymás iránti szerelmeteket.
Ha ma úgy döntötök, hogy egybekeltek,
a kéz, amelyre a gyűrűt húzzátok, nem marad ugyanolyan.
Idővel ráncos és sebes lesz.
A gyűrűk azonban emlékeztetőül szolgálnak, hogy minden választási lehetőség ellenére
úgy döntöttetek, hogy hűek maradtok az előttünk tett eskütökhöz.
Ezt a régi hagyományt
csak azok viszik tovább, akik örökre elkötelezettek egymás iránt.
Az, hogy itt álltok a szerelmetekkel,
annak az érzésnek az eredménye, amely idáig vezetett,
és amit táplálnotok kell a közös utazásotok során.
Paul. A kapszulákban végig nyugodt voltam veled.
Önmagam lehettem, minden egyszerűnek tűnt,
és még senki mással sem éreztem ehhez foghatót.
Azt éreztetted, hogy az is jó bennem, amiről azt hittem, nem lehet szeretni.
Ennél többre nem is vágyhatnék.
Számtalan közös meggyőződésünk van,
az egyik pedig az, hogy mindkettőnknek fontos a család.
Mivel egyke vagyok, és elváltak a szüleim,
mindig is arra vágytam, hogy egy nagy családhoz tartozhassak.
Amikor megismertem a családodat, még inkább beléd szerettem.
Szerencsésnek érzem magam,
hogy minden szarság ellenére egymást választottuk.
Úgy döntöttünk, együtt leszünk, és azóta sem néztünk vissza.
Sok mindent megkérdőjelezek. Sok mindent.
Majdnem mindent.
De azzal kapcsolatban nincs kétségem, hogy szeretlek.
Ebben biztos vagyok.
Nem fordul elő velem mindennap, hogy valaki úgy nézze a világot, mint én.
Veled egyből úgy éreztem, hogy...
Mintha ugyanott tartanánk, mintha ugyanazt éreznénk.
Ez ritkán fordul elő velem. Elmondhatatlanul szeretlek.
Visszanézve nem is lehetett volna másként. Nekünk együtt kellett lennünk.
Egyértelműen ez volt az egyetlen helyes válasz.
Paul és Micah, a belső tulajdonságaitok alapján szerettetek egymásba,
és látatlanul döntöttetek úgy, hogy egybekeltek.
Ideje eldönteni, hogy a szerelem vak-e.
Micah, fogadod, hogy habozás és korlátozás nélkül szeretni fogod Pault?
Fogadod, hogy elfogadod olyannak, amilyen,
hogy támogatod az élete során,
osztozol vele a közös életetek örömeiben,
amíg a halál el nem választ?
Szerintem...
ebben a pillanatban...
a legjobb, amit értünk tehetek...
az, ha hagyom, hogy te válaszolj először.
Bárcsak sokkal részegebb lennék!
Paul, fogadod, hogy szeretni fogod Micah-t,
támogatod az életetek során,
osztozol vele a közös életetek örömeiben,
amíg a halál el nem választ?
Szeretlek.
De...
szerintem most nem választhatjuk egymást.
Szerintem még nem tartunk ott.
Igazából úgy érzem, hogy pontosan erre számítottam tőled.
Szerintem mindvégig arra vágytam, hogy bebizonyítsd és kimondd,
hogy szeretsz, és hogy velem akarsz lenni.
Mindvégig éreztem a bizonytalanságot.
És szerintem ez a pillanat most azt bizonyítja, hogy helyesen éreztem.
Azt hiszem, szeretném...
Szeretném, ha tudnád...
hogy ami számomra jó, az mindkettőnk számára az.
Te jóságos ég!
Bassza meg!
Ez meg mi a picsa volt?
Hogy érzed magad?
Megkönnyebbültem. Reméltem, hogy ez fog történni.
Istenem!
Menj innen! Ezt egyedül akarom feldolgozni.
Nem akarom ezt csinálni.
Kérlek! Nem akarom, hogy itt legyél.
Túlságosan fáj.
- És szörnyű érzés. - Tudom.
Nekem ez nem megy.
Nem azért tettem, mert nem szeretlek.
Szörnyen érzem magam.
Most utálsz?
Rosszul döntöttem?
Nagyon szeretlek.
Talán el kéne menned.
Most rögtön.
Rendben.
Nincs semmi baj. Szeretlek, minden rendben lesz.
Semmi baj.
Össze vagyok törve.
Sajnálom.
Mintha...
Nem is tudom, csődtömegnek érzem magam.
Csak nem akarok itt lenni.
MENYASSZONY ÉS VŐLEGÉNY
Jól vagy?
Amennyire csak lehet.
Ez rohadt kemény volt.
Helyesen cselekedtél. Meg kellett tenned önmagadért.
Ez nincs rendjén. Szar az egész. Tényleg szeretem őt.
De nem ez lett volna a helyes döntés.
Megvolt a szerelem. Ez nem is kérdés.
De nem tűnt mindig úgy, mintha kölcsönös lett volna.
És lehet, hogy ami köztünk volt, valódi volt,
vagy csak egyfajta védelmi mechanizmus volt.
Időnként visszafogta magát,
mert talán attól félt, hogy nem viszonoznám a szerelmét.
És ebből létrejött egy negatív visszacsatolási rendszer.
Megsemmisített, hogy nemet mondtam. Határozottan megsemmisített.
Darabokra tört.
Egy részem igenis igent akart mondani.
Nehezemre esett...
Nem tudtam elképzelni Micah-t anyaként.
Egyszerűen nehezemre esett.
Mondhatni...
Szerintem egyes emberekben megvan a nevelésre való készség.
Nem tudom, ahányszor megpróbáltam, úgy éreztem,
hogy nem tudtam őt elképzelni.
Belefojtom magam a folyóba. Sziasztok!
Őszintének kellett lennem önmagammal.
Paul egy marha.
Szó szerint hülye.
- Azt mondta, megtalálta az igazit. - Azt mondta, szerelmes beléd!
Igen.
Senki sem rángatta őt ide.
Ez azért bosszantó, mert megismerhettél volna valaki mást.
De nem, az utadba állt.
Nem tudom, hogyan tovább.
Ráadásul még mindig megkérdőjelezem a dolgot.
Minden rendben lesz.
Ha te mondod.
TIFFANY ÉS BRETT ESKÜVŐJE
A mai nap varázslatos.
Sosem gondoltam, hogy megtapasztalhatom ezt.
Istenem!
A föld felett lebegek.
Mi az, egy vonat? Na ne, ilyen nincs!
Ennek így kellett lennie. Csodálatos lesz ez a nap.
Amikor reggel felébredtem, egy kicsit kiborultam.
Néha szabotálom önmagam, mert mindent túlgondolok,
ma viszont igenis bíznom kell a megérzéseimben.
Mert már azelőtt beleszerettem Brettbe, hogy megláttam volna.
Nagyon jól megismerhettem.
Aranyból van a szíve, és nagyon fontos vagyok neki.
Ha az ember a szívére hallgat,
akkor szerintem igenis jó dolgok várnak rá az életben.
Annyira motiválóan hatsz rám. Máris szerelmes vagyok beléd.
Tiffany Pennywell.
Hozzám jössz?
Igen, természetesen, Brett!
Hozzád megyek!
Tisztán látom veled a közös jövőnket.
Örömömben sírok.
Szeretném, ha tudnád, hogy szeretlek.
Istenem!
Férjhez mész!
Erős vagyok, független,
boldog, imádom az életemet.
Nincs szükségem senkire.
Csak azért szerettem volna valakit, hogy megoszthassam vele a jó dolgokat.
Olyasvalakire vágytam,
akiről tudom, hogy bízhatok a döntéseiben, akire támaszkodhatok
olyankor is, amikor magam alatt vagyok.
Úgy érzem, tökéletesen összeillünk.
Hahó!
Tiffany?
Csak minden olyan stresszes.
Szinte már nem is akarom az esküvőt.
Nem kell túlgondolnom. Csak éreznem kell.
Bíznom kell a megérzéseimben, amik eddig nem vezettek tévútra.
Elvégre itt vagyok! Brettnek még igent kell mondania.
De akkor is, eljutottam idáig!
Rendben.
Hűha!
Istenem, el sem hiszem.
Ebből is látszik, hogy ő számomra az igazi.
Ezeket az érzéseket hozza ki belőlem.
Ma van az esküvőm.
Jó érzés kimondani. Mert tényleg megtaláltam a nagy őt.
Tiffanyban minden megvan, amit akartam.
Menő szoba.
Úgy érzem, hogy ennek így kellett lennie.
Sziasztok!
Hát itt van. Mi újság?
- Mizu, haver? - Hogy érzed magad? De tényleg.
- Elég jól? - Megvan az aranykelyhed?
Ezt örömmel hallom.
- Izgulhatsz kicsit. Nagy nap ez a mai. - Készen állok.
- Aha. - Jól érzem magam.
Ez az egész folyamat nagyon egyedi
és átható volt.
De...
- Tiffany a nagy ő. - Semmi kétség?
- Ő az? - Semmi kétség.
- Semmi kifogás? - Semmi kétség.
Szerintem Tiffany őszintén szeret engem, és remélem, tudja, hogy én is őt.
Alig várom, hogy gyűrűt húzzak az ujjára.
Először mindig a jóval kezdesz.
De nem tartasz semmitől? Mi jár a fejedben?
Az, hogy...
elvesztettük Arvint.
Igen, tudom.
Arvin a bátyám volt.
Már csak pár hónap volt az esküvőjéig, amikor az egyik éjszaka meghalt.
Ha ez megtörténik egy szerettünkkel, ha tudjuk, hogy van ilyen...
Csak félek, hogy ez velünk is megtörténhet.
És utálok erre gondolni.
Ha ilyesmi történik, rájövünk, mennyire rövid az élet.
Mi támogatunk. És jólesik hallani,
hogy még a félelmeidről is pozitívan tudsz beszélni.
És hogy így is megteszed, és valóra váltod az álmodat.
Akárhogy nézem is,
Tiffany csodálatos nő. Önálló, erős, magabiztos, gondoskodó.
Elérte, hogy fontosnak érezzem magam.
Érzem, hogy megbecsül. Érzem, hogy odafigyel rám.
Elhiteti velem, hogy szuperhős is lehetnék.
Akármilyen nyálasan hangzik is, így van.
Nagyon egyértelműen és magabiztosan beszél a kapcsolatunkról
és a jövőnkről. Nincs okom kételkedni benne.
Szívből fog jönni, amit mondania akarok neki.
És remélem, hogy elfogadja.
Szerintem így lesz.
Úristen.
KOSZORÚSLÁNY
- Nem beszéltél vele? - Nem.
TIFFANY BARÁTNŐJE
Nem akarom befolyásolni a döntését. Azzal, hogy „hé, ne feledd, szeretlek!”
Nem fogom ezt csinálni.
Nem tudom, Brett mire gondol.
De most megpróbálom bevonzani a dolgot. „Igent fogunk mondani!”
Biztos, ami biztos.
Oké.
- Ha Brett nemet mond... - Ne, állj le!
Összeomlanék. Elárulva érezném magam.
Azt mondanám neki, hogy bíztam benne.
„Mindenki szorított neked.”
- Mindenki szorított neked! - Brett nem őrült.
Nem tenné meg a barátaim jelenlétében.
Annyira nem lenne őrült.
Csak azt tudom, hogy...
Egy jelre várok. Hogy valami azt súgja, hogy mégsem kéne ezt tennem.
De minden ehhez a perchez vezetett.
- Megtesszük. - Igen.
Hali!
- A díszvendég. Hogy vagy? - Jól néztek ki.
- Jól van. - Ne állj fel!
- Nem állok. - Ne állj fel!
Örülök, hogy itt vagy.
Jól van. Van egy zsebkendő a zsebemben, ha szükséged lenne rá.
- Magadnak tartogasd! - Oké.
Szerintem mindkettőtöknek kell.
- Hogy érzed magad? - Készen állok. Boldog vagyok.
Készen állok.
Tudod, Brett, ha előáll egy lehetőség,
és úgy látod, jól is elsülhet, ragadd meg!
Brett mindig is ilyen volt.
Szerintem nem ez a szokványos módja az ismerkedésnek.
De köztetek kialakult valami, sok közös van bennetek.
És ez csodálatos.
Ha nincs ez a műsor, sosem találkozunk.
Sosem futottunk volna össze.
Sehogy sem ismerhettem volna meg Tiffanyt.
Nagyon büszke vagyok rád. Örülök.
Tudod? Ez megváltoztatja az életedet.
Szerintem szép jövő áll előttetek.
Az én kicsikém!
- Sziasztok! - Úristen!
Az én kicsikém!
Igen.
Anya!
- Egek! - De jól nézel ki!
- Szia! Nagyon csinos vagy! - Tudom.
- Mrs. Pennywell , mit gondol Brettről? - Imádom. Nagyon édes srác.
Ezért ennyire nyugodt? Mert úgy tűnik, mintha...
Azért, mert együtt örülök Tiffanyval.
Amikor megjelent, majdnem elsírta magát. „Anya! Brett mesés!”
Láttam rajta, hogy szerelmes.
Engem megríkatott.
Nagyon örültem nekik.
Képes voltam egy ágyban aludni a cipőjével.
Nem hihetetlen? Ki csinál ilyesmit úgy, hogy még nem is látta a másikat?
Hallottam a hangját álmomban. Igen, a szerelem vak.
TIFFANY APJA
- Louis vagyok. - Örvendek.
- Én is. - Köszönöm, hogy benéztél.
Szép cipő.
Amikor először kijött, más színe volt.
A kék ugyanilyen volt, ez viszont szürke volt.
Értem.
Nekem abból volt egy pár.
Gyerekkoromban a családom nem engedhette meg magának a Jordant.
Én sem.
Anyám egyedül nevelt fel.
Mindent megadott nekem, amire vágytam.
Én pedig megesküdtem, hogy én ott leszek a gyerekeimnek.
Nem akartam, hogy úgy érezzenek az apjuk iránt, mint én.
Én igyekszem mindig mellettük állni.
Sokáig csak arra koncentráltam, hogy elérjem azt a pozíciót, amit akarok.
Mert tudtam, hogy ha ez sikerül, és ha készen állok a családalapításra,
akkor majd gondoskodni is tudok róluk.
Mert rólam gyerekként nem tudtak gondoskodni.
És ezzel nem akarom leszólni a szüleimet.
Csak számomra ezt dobta a gép.
A feleségemmel 42 éve vagyunk házasok.
Hosszú távra tervezel?
Igen.
Anyám és apám körülbelül ugyanennyi ideig voltak házasok.
És sok mindenen mentek keresztül.
Értem.
Anyám mentális gondokkal küzd,
és az egyik dolog, amit leginkább becsülök apámban, az az,
hogy bármennyire nehéz dolga volt is vele és a családunkkal...
Szó szerint mindenünket elvesztettük, amikor 12 éves voltam.
Nem volt áramunk, vizünk, odalett a ház, a nagyanyámhoz költöztünk.
Értem.
De ennek ellenére apám nem hagyott el bennünket.
Ahogy anyám sem. Pedig láttuk, mit élt át apámmal.
Mindvégig együtt maradtak.
Ti pedig csodálatos lányt neveltetek fel.
- Köszönöm. - Tiffany hihetetlen nő.
Szerinted ő az igazi?
Igen.
Nem olyan ember vagyok, aki megtenne valamit csak azért,
mert a másik szeretné.
Minden döntésemet alaposan megfontolom,
és hiszek a Tiffanyval való kapcsolatom jövőjében.
Szívvel-lélekkel.
Elkötelezett vagyok Tiffany iránt. Elkötelezett vagyok a kapcsolatunk iránt.
Egyáltalán nincsenek kétségeim.
És szeretném, ha az áldásodat adnád arra, hogy feleségül vegyem a lányodat.
Természetesen.
Természetesen. Hiszek neked.
Szerintem ő is ugyanígy érez irántad. Nagyon boldog.
És ha ő boldog, én is az vagyok.
Szerintem készen áll.
Az áldásomat adom rátok.
- Köszönöm. - Szívesen.
Akkor...
- Köszönöm! - Szívesen.
- Örülök, hogy a család tagja lehetek. - Igen.
- Köszönöm. - Szívesen.
Jól nézel ki, Tiffany.
Igen. Ez volt a cél.
Ez az.
Engem tükröz ez a szett?
- Illik hozzám, Angus? - Nem értem.
- Ez az én stílusom? - Nem.
Jól van, kösz. Csak ennyit kell mondanod.
Nem mondok mást.
Rohadt szűk az ingem. Megértelek.
De ez nem a te esküvőd.
Attól még megértelek.
Csak kíváncsi voltam, mi a baj.
- Ne haragudj rám! - Nem haragszom.
Ez az esküvőm. A nagy napom.
Teljesen megértem.
Szóval a nadrágom igenis álljon úgy, ahogy akarom!
Befeszültem. Gond van az öltönyömmel.
A szabása nem az igazi.
Ezen a napon ne érjenek meglepetések! Alakuljon minden terv szerint!
- Tudom, hogy mit akarok. - Érthető.
Azért jöttem ide, hogy élvezzem ezt a napot,
nem azért, hogy befeszüljek, amiért nem jó az öltönyöm.
Ennek nem szabad megtörténnie. Ez elkerülhető.
Magam is elintézhettem volna.
Ez nem történhet meg. Erre nincs mentség, kész.
Nagyon kényes vagyok a ruhámra, a külsőmre,
és ma van a nagy napom. Az életem legfontosabb napja.
És szerintem ma megengedett,
hogy ne legyek megalkuvó valamivel, ami nem tetszik.
VARRODA ÉS RUHAIGAZÍTÁS ZÁRVA
MÁSFÉL ÓRA AZ ESKÜVŐIG
Ez a problémás ruhadarab? Természetesen intézkedünk.
- Igen. - Odaállna?
- A tükör elé. - Ma van az esküvőm.
Felpróbáltam, és...
Különleges nap.
Igen. Felpróbáltam, és...
Nagyon bő a nadrág szára.
Valóban eléggé buggyos.
Mit csináljak?
Semmit. Öltözzön át! Én máris munkához látok.
EGY ÓRA AZ ESKÜVŐIG
Istenem, lányok! Mindjárt itt az idő.
Úristen!
- Tiffany! - Te jóságos ég!
Szia!
- Gyönyörű vagy. - Köszönöm, anya.
Istenem!
Szürreális ez az egész, de boldog vagyok. Még mindig sírok örömömben.
Közhelyesen hangzik, de ez olyan, mint egy álom.
Mintha egy tündérmesében lennék.
Óriási döntés előtt állok. De szerintem tudom, hogy mit akarok.
Büszkén mondhatom, hogy megismertem a nagy őt,
és csodálatos élet vár rám...
Mrs. Brownként.
- Tényleg megtörténik. - Igen.
Kész vagyunk.
Felpróbálom.
- Bemehet oda is. - Oké.
Köszönöm.
Megtettem, amit lehetett. Bevettem a nadrágból. Meglátjuk.
Máris ezerszer jobb érzés.
- Nagyszerű. Köszönöm szépen! - Szívesen. Ezer örömmel.
Feldobta a nagy napomat! Még egy ölelés.
- Köszönöm. - Köszönöm szépen.
- Jól van. Adjunk férjhez! - Férjhez megyek!
MARKETINGMENEDZSER
Testvér!
Nézzenek oda!
- Odatetted magad. - Te is!
Örülök, hogy látlak.
Köszönöm, hogy eljöttél.
- Kösz a meghívást! - Naná.
Hiszen fontos része vagy Tiffany és az én történetemnek.
Már a legelső napon megmondtam, hogy a legjobbakat kívánom neked.
Így volt.
Percekre vagy a céltól. Őszintén megmondom, nem könnyű ez nekem.
Látni, hogy mi várhatott volna rám.
De támogatlak téged.
Örülök a boldogságodnak. És Tiffanynak.
Történjen bármi, csak erősebbé tesz téged.
Úgy lesz, ahogy lennie kell. Nem ez volt megírva neked.
Szeretlek, öregem. Tiszta szívemből.
Én is téged. Nagyon örülök, hogy itt vagy.
Sok szerencsét! Szurkolni fogok neked.
- Szeretlek. - Én is téged.
- Még találkozunk. - Igen.
De durva.
Ez az, Brett!
Hajrá!
Örvendek.
Íme, a nap hőse.
Hűha.
Itt a zsebkendő, ha kell.
Kösz, nem!
TIFFANY ANYJA
- Légy türelmes! Rendes srác. - Csodálatos.
- Brett hozzám való. - Nagyon jó srác.
Szeretlek.
- Én is szeretlek. - De én jobban.
- Én sokkal jobban! - Én téged annál is jobban.
Vágjunk bele!
- Tiffany nem várta, hogy sírjon. - Tudom.
Nem tudtam, hogy sírni fogok.
Gyönyörű vagy.
- Vigyázz a lányomra! - Úgy lesz.
Foglaljanak helyet!
Azért gyűltünk ma össze, hogy tanúi legyünk annak,
ahogy Tiffany és Brett egyesül a házasság szentségében.
Tiffany és Brett egymásnak szentelik magukat e szent szövetségben.
Ti ketten ezennel eggyé váltok.
Úgy döntöttetek, hogy ma összeházasodtok,
és ettől válik ez a nap igazán jelentőségteljessé.
Tiffany és Brett szeretnének köszönetet mondani a családjuknak,
akik szeretik őket, támogatják őket,
és akiknek köszönhetően ma itt állhatnak.
Hálásak a tehetségükért, a furcsa sajátosságaikért,
mint például azért, hogy Tiffany képes volt a nem megfelelő pillanatban elaludni.
Ez az, csajszi!
És a szenvedélyeikért.
Ezt örökké fel fogom emlegetni, esküszöm.
Tiffany és Brett. Megtiszteltetés, hogy itt lehetek, és tanúja lehetek,
ahogyan kifejezitek az egymás iránti szereteteteket és elkötelezettségeteket.
- És elered az eső. - Csúcs.
- Szerencsét hoz, drágám! - Ez jó jel.
Igen!
Brett. Olyan gyönyörű a lelked, Brett.
Tükrözi azt, aki vagy. A személyiségedet.
Jobbá teszel engem.
Köszönöm, hogy lehetőséget adtál, hogy megmutathassam, ki vagyok.
Hogy ki vagyok valójában.
Hogy nem ítélkezel felettem, hogy feltétel nélkül szeretsz.
Köszönöm, hogy az vagy, aki vagy.
A műsor minden egyes fejezetében mindvégig önmagadat adtad.
Ebből tudtam, hogy szerelmes vagyok beléd.
Ez nem egy testi vonzódás. Te egyszerűen megérintetted a lelkemet.
És ezt hálásan köszönöm. Jaj, még ki kell tartanom!
Jó, inkább... Ennyi volt, bocsánat.
- Engem is megríkattál. - Ez az!
- Megríkattál. - Semmi baj.
Pedig rajtam a sor.
Elmondom, hogy mit érzek.
A műsor előtt kételkedtem abban, hogy valaha is szerelmes lehetek.
Az egyik dolog, amit észrevettem veled kapcsolatban, az volt,
hogy te éppen az ellenkezőjét érezted.
Érezni lehetett a szerelmet a hangodban. Éreztem abból, ahogy hozzám szóltál.
Éreztem abból, amit éreztettél velem. Éreztem a szerelmet.
Azt éreztetted velem, hogy jobb férfivá válhatok.
Nemcsak önmagam számára, hanem neked és a jövendőbeli családunknak is.
Azt éreztetted velem, hogy tökéletesen összeillünk.
Úgy érzem, hogy benned rátaláltam a nagy őre.
A viselkedésed miatt.
Mert optimista vagy. Mert kedves és szeretetteljes vagy.
Kívül-belül gyönyörű vagy.
Ezért szerettem beléd.
Tiffany és Brett. A kettőtök között kialakuló, erős érzelmi kötelék miatt
döntöttetek úgy, hogy eljegyzitek egymást, és együtt élitek le az életeteket.
A belső tulajdonságaitok alapján szerettetek egymásba,
és látatlanul döntöttetek a házasság mellett.
Ideje eldönteni, hogy a szerelem vak-e.
Brett.
Fogadod ezt a nőt a mai naptól fogva
hites feleségedül?
Örömben és bánatban,
betegségben és egészségben,
másokra rá sem hederítve addig, amíg meg nem haltok?
Ha igen, mondd, hogy „igen”!
Tiffany, határozottan igen.
Tiffany! Fogadod ezt a férfit
a mai naptól fogva hites férjedül?
Hát...
Brett! Egyértelműen igen.
Ez az! Sikerült!
Az ujjára húzhatod a gyűrűt.
Megy? Sikerül?
Sikerült!
A gyűrűk felhúzását követően pedig
férjnek és feleségnek nyilvánítalak benneteket.
- Szeretlek. - Én is téged.
Megtiszteltetés számomra, hogy elsőként jelenthetem be önöknek
Mr. és Mrs. Brett és Tiffany Brownt!
Összeházasodtunk!
Mr. és Mrs. Brown! Mizu?
Összeházasodtunk. Férj és feleség lettünk.
Most és mindörökké.
Mindörökké.
Készen állok a ránk váró, közös utazásra.
Úgy érzem, megtaláltam életem szerelmét,
és örülök, hogy megkezdhetjük a közös életünket.
Szeretlek, Brett Brown.
- Szeretlek, Tiffany Brown. - Igen!
Beugrunk a menyasszony lakosztályába, és tolunk egy gyors menetet?
Gyere!
Drágám!
- Mi vagyunk Brownék. - Mi vagyunk Brownék.
BLISS ÉS ZACK ESKÜVŐJE
Zackkel erős kötelék alakult ki közöttünk a kapszulákban, és egymásba szerettünk.
És vége szakadt a dolognak, aztán viszont találkoztunk élőben,
újra felvettük a fonalat, most pedig itt vagyunk.
Ma van az esküvőm. Nagyon izgulok.
De örülök is. Meglátjuk, mi lesz.
- Bliss? - Hahó!
Bliss!
BLISS TESTVÉRE
Zack különleges a számomra.
Már a beszélgetésünk első napjaiban tudtam,
hogy ő számomra az igazi. Lobogott közöttünk a tűz.
Boldog születésnapot!
- Nahát! Köszönöm szépen. - Cupcake-et sütöttem neked.
Igen, látom. Ez nagyon kedves tőled, Bliss.
- Köszönöm. - Szívesen.
Úristen.
A kedvenc dalom az „I Hope You Dance” Lee Ann Womacktől.
Tényleg? Anyukám szerint az az én dalom.
Erre a számra fogok először táncolni azzal, akit elveszek.
Beleszerettem, aztán összetört a szívem.
Bliss, olyan csodálatos vagy.
Okos vagy. Gondoskodó és...
Istenem.
Te most szakítasz velem?
Tényleg szeretlek, Bliss.
Én is szeretlek, és remélem, hogy megtalálod a boldogságodat.
Sajnálom.
Amikor szakítottunk, mintha mindent megkérdőjeleztem volna.
„Mi folyik itt? Hogy érthettem ennyire félre?”
Szóval hihetetlen, hogy most mégis itt vagyunk.
Ez az esküvőnk napja, szóval sok minden történt.
Ez kulcsfontosságú pillanat az életemben.
Szeretnék családot. Szeretnék egy életre szóló társat.
Bliss pedig ideális lenne feleségnek.
Egyértelműen tudjuk, hogy szeretjük egymást.
Egyikünknek sincs kétsége a szerelemről.
Úgy érzi, hogy a bagoly a lélekállata.
Ami furcsa, mert az enyém is az.
Ha engem kéne jellemezni... Sokáig fenn vagyok...
Ez tény.
A bagoly más, mint a többi madár, nem?
Nem?
ZACK BARÁTJA
Arról a dalról meséltem neki, amit az első tánchoz gondoltam.
Az „I Hope You Dance”-ről.
Arról szól, hogy képesek legyünk rácsodálkozni a világra,
és hogy semmit se vegyünk alapnak.
Amikor erről meséltem Blissnek, várt egy kicsit.
Aztán azt mondta, hogy az ő esküvői lejátszási listáján is rajta van.
Mert az anyja szerint illik hozzá.
- Hűha! - Igen.
Szóval durvák ezek az apróságok.
Akkor hogyhogy nem őt választottad elsőként?
Az előtte való este úgy döntöttem, hogy őt választom.
- De összevesztünk. - Kivel?
Bliss-szel. A gyerekkorunkkal kapcsolatban.
Különbözőek vagyunk. És nem tudtam, mit szólna hozzám a családja.
És úgy tűnt, nem érintette meg, amit mondtam.
Jártam olyan nőkkel, akiknek a szülei élből elutasítottak.
Miért? Mi bajuk volt?
A gyerekkorom. Úgy voltak vele...
De hát arról még nem is... Kinek lehetne kifogása a jelenlegi éneddel szemben?
Azzal szemben, amit most csinálsz.
Meglepődnél.
Más világból származunk. Nem akarok olyan házasságot,
ahol a szülők utálnak,
és nem akarják, hogy közük legyen hozzám.
Romeó és Júlia között okkal nem működött a dolog, igaz?
- Mert... - Igen.
Egyébként hogy ment a családdal való találkozás?
Igazából nagyon jól ment. Az anyja egy angyal.
- És az apja, Zack? - Az apja...
Igazából szimpatikus volt.
Nagyon intelligens fickó. Nem köntörfalazott.
- A lányáról van szó. - Igen.
Úgy méregetett, mint egy véreb, amikor megjelentem. Így...
„Örvendek.” Ő meg...
Nekem két lányom van. Én a helyében...
Észérvek kontra érzések.
Ha az észérveket nézzük, miért mondanál nemet?
Ha az eszemre hallgatnék, azt mondanám, nem vagyunk együtt elég ideje,
hogy tudjuk, milyenek leszünk, amikor majd elmúlik a rózsaszín köd.
Ez a racionális megközelítés.
De szerintem igazából egyszer meg kell tenni ezt a lépést.
Igen. Soha nem tapasztaltam még ilyen intenzív vonzalmat senki iránt, és...
- És készen állsz. - Azt hiszem.
BLISS BARÁTNŐJE
Mindkettőnknek az a legfontosabb, hogy kimondjuk az érzéseinket.
És én bízom Zackben. Tényleg.
Szerintem azt fogja mondani, amit a szíve mélyén érez.
Remélhetőleg azt, hogy igen. Ugye?
Mindenki azt akarja, hogy vágyjanak rá.
Igen. De akkor is sok minden történt.
Örülök neked. És ha nemet mond, itt a futócipőm.
És kap egy jó kis fejmosást!
- Mi az a B? - A neve kezdőbetűje.
Ja, értem. Világos.
Öregem, rohadt jól nézel ki.
- Fantasztikusan. - Köszönöm.
- Szia! - Szia!
Szia, Lex! Szia, nagyi!
- Hogy vagy? - Egész jól.
Nagyon jól nézel ki. Ejha!
- Sokat jelent, hogy itt vagytok. - Ki nem hagytuk volna.
Tudom.
Igen, csak... Bár mindenki itt lehetne!
- De... Tudod. - Igen.
Nem mindenki lehet itt.
Tudod, hogy anyukád is eljött volna. Tőle zengene a ház.
Régóta keresek feleséget.
Nem hittem volna, hogy eddig fog tartani. Jó parti vagy.
Köszi, nagyi.
Olyan boldog vagyok!
Sokat jelent nekem, hogy itt van a családom.
Csak egyvalaki tehetné szebbé a napomat, és az az anyám.
A gyerekkorom kész téboly volt.
De anyám mindig is szeretett, és mindig hitt bennem.
Emiatt pedig én is hittem magamban.
Csakis anyám szeretetén múlt, hogy ma itt tarthatok.
Tudom, hogy figyel.
Oké, így ni.
Gyönyörű vagy!
Istenem! Lélegzetelállítóan gyönyörű.
Közben én meg...
- Készen állsz? - Igen.
Minden egyes lépésednél veled leszünk.
Kösz, hogy itt vagytok.
„Üdv Bliss és Zack esküvőjén.”
Remélhetőleg ez a fiatalember tartani fogja veled a lépést.
Igen.
Nem tudom, képes lesz-e rá, de reméljük!
- Képes lesz rá. - Meglátjuk.
Képes lesz rá. Eddig úgy tűnt.
- Igen. - Aha.
Meglátjuk.
Nézz rám!
Melletted vagyok. Szeretlek.
- Tudom. Köszönöm. - Nem fogok sírni. Minden rendben.
Nekem már könnybe lábadt a szemem. Dehogyis.
Csak ugratlak.
Ne feledd: te vagy az, akivel ő jól jár!
Nehogy elfelejtsd!
- Bárhogy legyen is, nem lesz gond, jó? - Jó.
- A családodra számíthatsz. - Kösz, apa.
- Szeretlek. - Én is.
Jól van. Ne érd be kevesebbel, jó?
Történjen bármi.
Jó.
- Na, lássuk! Jól vagy? - Igen.
Csak mosolyogj!
- Szeretlek. - Én is téged.
Ki fogja átadni a menyasszonyt?
- Én. - Mi.
Foglaljanak helyet!
Mintha Zack félne.
Bliss és Zack.
Azért gyűltünk össze, hogy a szerelmet ünnepeljük.
Egy csodálatos ajándékot.
Ez az esküvő ennek az ajándéknak az ünnepe.
Az a szövetség, amely most rátok vár,
a legszorosabb és a legkedvesebb az emberi kötelékek közül.
Ennek a szövetségnek az alapja a kölcsönös tisztelet és vonzalom,
mert az életben az a legfontosabb, hogy szeressünk és szeressenek.
Bliss.
Azt hiszem, akkor jöttem rá, hogy szeretlek, amikor elbúcsúztam tőled.
Amikor elbúcsúztam tőled, rájöttem, hogy mit veszítettem el.
És amikor elveszítettelek,
és egyedül voltam,
magányosan
és szomorúan,
esténként, amikor lefeküdtem, arra gondoltam, hogy te megértettél.
Méghozzá nagyon.
Hogy mennyi közös volt bennünk.
És amikor már nem voltál ott nekem, akkor eszembe jutottál,
és arra gondoltam, hogy a tetteid ékesebben beszéltek rólad,
mint amit bárki mondhatott volna.
Nem kell elmondanod, hogy szeretsz,
mert kimutatod, hogy szeretsz. A kapszulákban is megtetted,
amikor négy órán át fenn voltál, hogy cupcake-et süss nekem.
Két óra volt, de oké.
Szeretlek.
Mindent szeretek benned. Okos vagy.
Gyönyörű. Gondoskodó. Figyelmes. Nagylelkű.
Amíg el nem hagytalak, nem tudtam biztosan, hogy szeretlek-e.
Éreztem, de csak akkor jöttem rá, hogy tényleg szerettelek, amikor elmentél.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Istenem, annyi mindent tudnék mondani.
Amit a legtöbbre tartok benned,
az az, hogy gyönyörű, ahogy a világot szemléled.
És te tényleg hiszel a második esélyekben. Te a legjobbat akarod látni másokban.
Az ember nem mindennap találkozik ennyire kedves férfival.
Csodálatos a számomra, hogy mennyire törődsz másokkal,
hogy milyen okos vagy, és hogy milyen ember vagy összességében.
Sosem találkoztam még hozzád foghatóval, mert te...
Benned minden megvan.
Igen.
Bliss és Zack.
A belső tulajdonságaitok alapján szerettetek egymásba.
Az erős érzelmi kötelék miatt döntöttetek úgy, hogy együtt élitek le az életeteket.
Ideje eldönteni, hogy a szerelem vak-e.
Zack, elfogadod ezt a nőt hites feleségedül?
Kitartasz mellette, szeretni fogod és megbecsülöd,
hited szerint őszintén és tisztelettel bánsz vele,
és együtt élsz vele a házasság szent kötelékében?
Nagyon szeretlek, Bliss.
Igen.
Most tőled kérdezem, Bliss.
Elfogadod ezt a férfit hites férjedül?
Kitartasz mellette, szeretni fogod és megbecsülöd,
hited szerint őszintén és tisztelettel bánsz vele,
és együtt élsz vele a házasság szent kötelékében?
Igen.
Ezennel férjnek és feleségnek nyilvánítalak benneteket.
Megcsókolhatod a menyasszonyt.
- Szeretlek. - Én is téged.
- Izgultál? - Igen, nagyon izgultam.
Te viszont nyugodtnak tűntél.
Házasok vagyunk. A férjed vagyok.
- A férjem vagy? - Igen.
Én meg a feleséged.
Tervben van egy üdülés.
- Jön nekem egy üdüléssel. - Igen.
- Szóval... - De nem Mexikóba.
Nem akarok visszamenni Mexikóba.
- Sosem megyünk oda. - Sosem?
Csak viccelek.
- A férjem vagy. - Te meg a feleségem.
- Szeretlek. - Én is téged.
- Nézz csak ránk! - Házasok vagyunk.
A szerelem vak. Nem kell látnunk valakit ahhoz, hogy beleessünk.
Ennyi biztosan kiderült.
Micah-t nagyon szerettem,
de nem jutottam dűlőre azzal, hogy a szerelem elég-e.
Amennyire nehezemre esett elképzelni, hogy ma elvegyem feleségül,
ugyanannyira nehezen tudtam elképzelni,
hogy holnap vagy tíz év múlva tegyem meg.
Szeretném, ha idővel hálás lehetnék
azért, ami köztünk volt, ahelyett, hogy azon agyaljak, „mi lett volna, ha.”
Remélem, ez sikerülni fog.
Azért akartam, hogy Paul válaszoljon először,
mert csak ennyire lett volna szükségem ahhoz, hogy igent mondhassak.
Csak annyira, hogy engem válasszon. De nem így történt.
Ha Paul el akart volna venni, akkor én egyértelműen igent mondtam volna.
Könnyű volt a döntés.
Nagy tapsot kérek Blissnek és Zacknek!
Természetesen a m... A feleségem...
- Menyasszonyt akartál mondani? - A feleségem. Ez még új.
- Még friss. - A feleségem gyönyörű.
De már azelőtt beleszerettem, hogy megláttam volna.
Szóval igen, a szerelem vak.
És következzen az első tánc!
Sikerült. Összeházasodtunk. Férj és feleség lettünk.
Feltartottad a hüvelykujjad?
Két hüvelykujj.
Jól érzem magam. Mindennel elégedett vagyok.
Brett-tel kapcsolatban semmi sem ijeszt meg.
Érzem, hogy Tiffany szeret.
Mellette úgy érzem, hogy önmagam legjobb kiadása lehetek.
Sok mindent elvárok a páromtól, Tiffany pedig nagyjából mindennek megfelel.
Íme. Mrs. Brown.
A szerelem vak.
Nagy tapsot Kwame-nak és Chelsea-nek!
Ma van a hátralevő életünk első napja.
Ez életed legjobb kalandjának, legjobb utazásának első napja!
- Mindkettőnk életében. - Ki akartam javítani.
Örülök, hogy pontosított.
- Az egész életünkben. - Igen.
- Szeretlek. - Én is téged.
- Ettől lesz igazán komoly. - Igen.
Biztos, hogy alá akarod írni?
Kész őrület. Tényleg megtörténik.
Házasok vagyunk!
Házasok vagyunk.
- Hivatalos. Házasok vagyunk. - Igen, hivatalos.
Jogi szempontból hivatalos.
De ügyvéd vagy, szóval ha valamiért...
- Jogos. - Csak viccelek.
- Nincs nálad jobb feleség. - Nincs.
A feliratot fordította: Varga Fruzsina