TIDIGARE
Välkommen till Love is Blind.
Här ska ni välja någon att gifta er med utan att se dem.
Du inspirerar mig till att bli en bättre människa.
Jag är redan kär i dig.
- Vill du gifta dig med mig? - Ja, Paul.
Herregud.
- Jag undrar om du vill bli min fru. - Tusen gånger ja!
Om de svarar ja, får ni äntligen träffas för första gången.
Brett!
Jag älskar dig.
Hittills har er attraktion baserats på en känslomässig koppling.
Förhoppningsvis kan den också bli en fysisk koppling.
Jag har aldrig känt sån attraktion till någon förut, och det är bra.
Jag valde fel. Du vet det och jag vet det.
Bliss, du är allt jag har letat efter.
- Vill du gifta dig med mig? - Ja.
Jag är förlovad med Zack. Man vet när man vet.
Du ska veta att jag älskar dig.
Herregud!
- Allvarligt talat. - Herregud!
Jag älskar Micah innerligt. Jag vill ha henne för alltid.
Kommer utseende, etnicitet, livsstil eller osäkerhet att sära på er där ute?
Jag kan inte älska dig.
- Vi ses. - Nej.
Jag har inte sagt nåt, men vi är förlovade.
Micah!
Paul och jag, det är inte bara solsken.
Tror du att du valde rätt?
Jag offrar inte det jag vill ha, men jag kompromissar.
Kommer du att säga ja utan din mammas godkännande?
Ni är lyckliga, men var ärliga.
- Jag älskar honom. - Visst.
Det är okej att ändra sig. Det måste kännas helt rätt.
Jag tvivlar inte. Tvivlar du, vill jag att du ska vara ärlig.
Jag vill inte ha ett bröllop.
Sedan kommer ert bröllop, där ni ska fatta ert livs största beslut.
Min största rädsla är att han eller jag inte säger vad vi känner.
Säger ni ja till personen ni blev kär i utan att ha setts?
Det bästa jag kan göra för oss är att ge dig möjligheten att svara först.
Eller lämnar ni dem för alltid?
Är kärleken blind?
Det är helt otroligt.
Jag trodde inte att det skulle hända mig.
Jag behöver inte nöja mig.
Jag kan inte tro det.
CHELSEA OCH KWAME BRÖLLOPSDAG
Ni valde varandra baserat på en stark känslomässig anknytning.
PEDIATRISK TALPATOLOG
FÖRSÄLJNINGSUTVECKLARE
Nu ska ni bestämma om kärleken är blind.
Tar du, Kwame, Chelsea till din äkta maka?
Lovar du att älska henne så länge ni båda lever?
Ja.
Ja, Kwame!
Mannen!
- Ja. - Ja.
Wow, titta.
I kraft av mitt ämbete förklarar jag er för man och hustru.
Kwame, du kan kyssa bruden.
Ja, Kwame!
Mitt herrskap, alla närvarande, det är mitt stora nöje att presentera
mr och mrs Kwame Appiah.
Vilken dag. Hur känns det?
Underbart.
Hur mår du?
Fantastiskt.
Älskling, vi är gifta.
Skål.
- För en evighet... - En evighet.
Med dig.
Ja.
Du är min man.
- Ja. - Jag är...
- Din fru. - Nej.
Min fru.
- Ja. - Ja, eller nåt.
- Du vet vad det är. - Man. Fru.
Ja. Det är en bra dag.
Det är den bästa dagen.
Älskling?
Du är min man.
Hur känns det?
Otroligt.
Jag älskar dig.
Och jag älskar dig.
MICAH OCH PAUL BRÖLLOPSDAG
I dag är en viktig dag, för det kan vara den första dagen
av mitt och Pauls liv tillsammans, och vår första dag som gifta.
MARKNADSFÖRINGSCHEF
Jösses.
Fint.
Herregud, det är underbart.
Jag och Paul har samma syn på livet.
Vi trivs tillsammans. Han tar ner mig på jorden.
Han får mig att vilja vara mitt bästa jag,
och det har jag alltid önskat i en partner.
Och nu är jag här och ska gifta mig, kanske,
med någon som jag verkligen älskar, och det känns så overkligt.
Vilken är din favoritplats?
- Italien. - Min favoritplats är Positano.
Okej, när vi gifter oss...
- Då har vi anledning att åka dit. - Det låter som en strålande idé.
Vill du gifta dig med mig?
- Ja, Paul, det vill jag. - Herregud.
- Det kändes som en evighet. - Jag trodde att jag skulle svimma.
Du får mig att vilja vara mitt bästa jag, och det är något jag har saknat.
Du är det jag är mest attraherad av i hela världen.
Jag ljuger om jag säger att jag inte är rädd att förlora dig.
- Det vill jag inte. - Detsamma.
Jag vill träffa Paul.
Vi tillbringade inte natten tillsammans, och jag saknar honom.
Det är väldigt nervöst, för vårt förhållande
och vår resa hit har varit allt annat än normal.
När du tänker på mig och på Kwame,
vem ser du dig själv säga ja till?
Jag skulle säga ja till dig.
Om vi enas om att bara satsa på varandra, kanske det känns mindre riskabelt.
Jag tror det.
Om vi skulle bo i Seattle en längre tid, skulle jag inte vilja bo här.
En bra plan vore att pendla mellan här och Arizona.
Nej.
- Är du inte med på det? - Inte alls.
Är han inte bra?
Du ska ha ditt livs bästa bröllop, och det här är inte det.
Det var inte uppenbart eller enkelt.
I dag fattar jag mitt livs största beslut.
Det är äktenskap eller inget,
och det är ett jobbigt och svårt beslut.
Då så...
Det har varit en bisarr och vacker resa hittills.
Det jag vill ha i en fru, i en partner...
Micah har allt det. Hon är det jag har sökt.
Jag tror att vi svarade på frågan "Är kärleken blind?" väldigt tidigt.
Vi blev kära två gånger.
Vi blev kära i kapslarna, och sedan när vi träffades.
Alltså... Hör ni, mina nerver är helt paj.
- Du ska vara nervös. - Ja, det är din bröllopsdag.
Ja, men oftast vet man att man kommer att bli gift.
Ja.
Han... Han är bokstavligen en forskare.
- Väldigt logisk - Han är väldigt logisk.
Jag är inte van.
Han vet innerst inne hur kära vi är och hur bra vi är tillsammans.
Jag vet vad han känner, men inte vad han kommer att säga.
Om han säger ja... Jag blir glad, men jag måste veta att han gör det
för att han vill. Inte av rädsla för att förlora mig.
Det beror på hur jag känner i stunden. Vad han ger mig i det ögonblicket.
- Det gäller resten av ditt liv. - Ja.
Jag är 100 % kär i honom.
Jag känner mig mer som mig själv än nånsin.
Saker som jag har dolt i tidigare förhållanden,
eller inte varit säker på.
- Han får mig att känna mig älskad för dem. - Vad fint.
Vi balanserar varandra bra.
Han är mer avslappnad, opolerad, bryr sig inte så mycket om andra.
Jag är mer välputsad, och lyfter honom. Jag lyfter hans stil.
Låt oss inte prata om det.
Jag vill ha ett fint liv.
Men jag gifter mig inte med någon som inte får mig att känna mig 100 % vald.
Ja.
- Är det ringen? - Jag smidde den häromdagen i Seattle.
- Snodde du den? - Ja.
- Har du smitt den? - Ja.
Vad häftigt.
Jag använde hammare och städ och bankade fram en ring.
- Den är unik. - Ja, det var coolt.
Det är hennes ring.
Vi ser världen på liknande sätt.
Båda två vill göra det bästa av alla stunder i livet,
oavsett om de är bra eller dåliga.
Det ingår i livet, så varför inte ha roligt?
Hon är bättre på det än jag, men vi båda känner så,
vi ser det så, och tycker om att planera för framtiden.
Och vi gjorde det utan att se varandra. Så det är...
Man kan inte ha mer äkta avsikter än så.
- Jag har aldrig sett den här sidan av dig. - Va? Har du aldrig sett den?
Nej, jag har aldrig sett honom så...
Det var det jag tänkte komma till,
att det är väldigt olikt dig och du sa att hon är bättre på det än du.
Ja.
Känner du att du har levt annorlunda under den här tiden i experimentet,
än under de senaste 27 åren av ditt liv?
- Nej, det har jag inte. - Känns det som att det är hållbart?
Jag kan inte svara på det.
Hittills tyder det mesta på att vi kan klara det.
Ja.
Om vi kunde upprätthålla det vi har nu, då kan vi klara att vara gifta, eller hur?
- Varför skulle ni inte klara det? - Jag vet att saker förändras.
Då är väl frågan om man kan förändras tillsammans.
- Man måste växa tillsammans. - Man förändras alltid.
Hon verkar komplettera dig.
Som jag sa, jag har aldrig hört dig prata så. Du är alltid så analytisk.
Att höra dig säga: "Livet är livet" är olikt dig, på ett bra sätt.
Ja, jag tror också det.
Hon lockar fram en bra sida hos mig.
- Ja. - Och jag tror att det är det jag har sökt.
Jag vet inte. Det är ett stort val.
Det är stort om jag säger ja.
Och det är stort om jag säger nej.
Nu övertänker du igen, som alltid.
Man måste tillåta sig att inte oroa sig för riskerna.
För det finns såklart risker.
Du måste jämföra det bästa och det sämsta utfallet.
Jag har sagt vad jag tänker och tycker.
Jag tvekade att göra det, för jag vill inte påverka ditt beslut.
Ja.
Jag litar på att du fattar rätt beslut.
Det enkla vore ju att säga: "Gör det inte. Vi vill inte se dig bli sårad."
Folk har haft monogama förhållanden på samma sätt i tusentals år,
och det lyckas inte alltid.
Så varför skulle inte det här ha större sannolikhet att lyckas?
Säger du nej, kommer du alltid att undra om du borde ha sagt ja.
Om du säger ja, är det väldigt definitivt. Det är ovanligt och knasigt,
men ärligt talat är det nog lika riskabelt att säga nej som att säga ja.
- Hur mår du? - Du är så fin. Jag är exalterad.
- Är du? - Ja.
Jag är väldigt uppspelt.
Det är så knäppt att vi inte vet vad vi kommer att säga.
På ett sätt borde det kännas mer självklart.
Men å andra sidan har inget av det här varit normalt.
- Jag tänkte just säga det. - Det är okej att lita på processen.
Men det var inte så här jag skulle tänka på min bröllopsdag.
Att undra om jag blir gift medan jag tar på mig brudklänningen.
- Men... - Ja.
Jag hoppas och tror att vi fattar rätt beslut,
och att det blir ett lyckligt slut.
Ja, det hoppas jag också.
Och Paul, den andra Paul.
- Vilket han får heta om ni gifter er. - Åh, den andra Paul.
Pappa.
Hur känns det?
Du har utsatt oss för mycket.
Jösses.
- Det är sant. - Ja.
Jag vet att vi är jättekära. Jag vill att han ska vara 100 % med.
Ja, det vill ju alla.
Jag tror...
Det avgörs i de sista ögonblicken, vilket är helt galet.
Vissa dejtar i åratal och skiljer sig till slut.
Att man älskar någon betyder inte att det kommer att hålla.
- Ja. - Man vet aldrig.
Romantikern i mig tänker att man borde veta säkert.
Men du vet.
Det känns som att jag vet.
Det betyder allt att ni är här och stöttar mig.
- Självklart. - Det är lätt. Du är vårt enda barn.
Vi hade ett ganska enkelt jobb.
Jag är lyckligt lottad, och jag har ibland känt att jag inte vetat
om jag skulle få uppleva det här med er två, eller överhuvudtaget,
och det betyder mycket.
- Oavsett hur det går. - Det ordnar sig.
Jag skulle ha varit här i alla fall.
Upp från graven, din galna kärring.
Vad har du på dig?
Jag är så glad att ni stöttar mig vad som än händer.
Ni har gjort det hela mitt liv, det här är likadant.
- Ja, så... - Vi älskar dig.
- Tack. - Vi älskar dig så mycket.
Jag vet. Jag älskar er.
Vad tycker ni? Ska jag säga ja?
- Det vore häftigt. - Röstar ni ja?
Jag röstar nog ja.
- Ja, jag röstar ja. - Ja.
Det är mer riskabelt att säga nej, för då kommer du alltid att undra.
Jag borde nog ha tagit andra strumpor.
Varför vet jag inte vad fan jag ska säga?
Jag kan tänka mig att du velar.
Jag hade en aning i natt och i morse, men nu vet jag inte.
Du vet inte förrän du tittar på henne.
Ja. Bobby, vad skulle du göra?
- Skulle du säga ja? - Jag tror det.
PAULS MAMMA
- Hej, mamma. - Hej, älskling.
- Vi gör oss i ordning. - Du är supersnygg.
- Tack. - Det är så tyst.
Ska jag knäppa båda två?
Kanske bara en. Du är jättefin.
- Jag borde nog titta i spegeln. - Hur känns det?
- Jag vet inte. - Skulle du vilja vara säker?
Jag önskar att jag kunde fatta beslutet. Det känns inte som att jag har verktygen.
Det är inte solklart.
Men jag vill definitivt inte inte gifta mig, och förlora henne.
Allt annat än ja
blir ju automatiskt nej.
Du är så smart.
Men vad säger ditt hjärta just nu, i det här ögonblicket?
Där har du nog svaret.
Ge mig en kram.
- Jag älskar dig. - Jag med.
Ja!
Så vackert.
Jag är en brud.
Du ser fantastisk ut.
- Klänningen är perfekt. - Du ser helt otrolig ut.
- Paul, vad säger du? - Hur fick vi en sån...
Ja.
Bara lite tur.
Du ser så lycklig ut.
Jag vet. Det känns rätt.
- Du... Ja. - Ja.
Du är en brud.
- Jag älskar bandet där bak. - Nu kör vi.
Okej, nu kör vi.
- Känns det okej? Du är supersnygg. - Nej, långt ifrån okej.
Inte ens nära.
- Allt annat än det. - Du grejar det.
Du vet nog vad du ska göra.
Jag hoppas det.
Så...
Du ska bara vara lycklig.
- Det är det enda viktiga. - Ja.
- Jag har aldrig varit bra på det. - Jo då.
Jag har blivit mer medveten om mina tankar och känslor.
Det är bra i det stora hela, men jag vill vara hela mig.
Jag vill inte lyssna på bara känslorna eller bara logiken.
- Du övertänker allt. - Ja.
- Jag vet inte varifrån det kommer. - Naturbegåvning.
Du kommer nog att känna så ända till sista sekunden.
Tänk om jag bestämmer mig för nåt, och så faller det sig så
att det är dags att säga det,
och så hade det lika gärna kunnat bli det andra?
Vilken slantsingling.
Det är verkligen inte...
- Men sånt är livet i allmänhet. - Ja.
Du måste göra ett val och leva med det. Gör det som känns rätt.
Nu utkämpar du en kamp mellan hjärta och hjärna.
Jag älskar henne.
Men det är inte solklart.
Så länge du älskar henne och hon älskar dig, blir allt bra.
Det säger Micah också.
Ja.
Något i mig säger: "Han behöver höra det."
- Visst gör hon dig lycklig? - Ja, det gör hon.
- Det är det viktiga. - Ja.
- Det blir bra. - Ja.
Du kommer att välja rätt.
Det vore trevligt att veta vad som är rätt.
Det kommer att visa sig.
Du undrar nog varifrån det kom.
- För lycka. - Ja, för lycka. Skål.
Ge mig en kram.
Slappna av.
Jag försöker.
- Jag älskar dig, min son. - Jag älskar dig.
- Det kommer att bli bra. - Ja.
Kör hårt, Dolores!
Vad gulligt.
Jag älskar dig.
Okej, älskling. Du klarar det.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
Jag är stolt över dig.
Tack.
Jag är så nervös.
Herregud.
Kom ihåg att vi är så stolta över dig.
Det är vi alltid, och vi står alltid bakom dig.
- Jag är så stolt över dig. Du klarar det. - Herregud.
Stå upp om ni kan.
Herregud.
Jag kan inte.
Du klarar det. Det är lugnt.
- Ska jag hålla dig i handen? - Ja.
Herregud.
Jösses.
Kära nån.
Herregud.
Hej.
Jag har saknat dig.
- Jag har saknat dig. - Herregud.
Varsågoda och sitt.
Vi har samlats här i dag för att bevittna och fira kärleken
som Paul och Micah har funnit i varandra.
Personen framför dig har fyllt hålet i ditt hjärta.
Någon som du är tacksam för varje kväll när du ska sova
och varje morgon när du vaknar.
Att ingå i detta förbund är inget 50/50-avtal.
Ni ska snarare ge 100 % av er själva för att göra ert äktenskap bättre.
Ta varandras ring. Du tar hennes.
Ringarna är fantastiska.
- Vi gjorde dem själva. - Jag hörde det.
Inget är heligare eller mer romantiskt än att stå inför alla nära och kära
och förkunna er kärlek till varandra.
Om ni bestämmer er för att gifta er,
förblir handen som ringen sätts på inte densamma.
Den kommer att bli ärrad och rynkig.
Men ringarna är en påminnelse om att bland alla möjligheter ni har,
har ni valt att hedra de löften som ni har uttalat inför oss.
Denna ärevördiga tradition
förs vidare av de som förbinder sig till en livslång kärlekshistoria.
När ni står här med den ni älskar mest,
är det den känslan som förde er hit
och den känslan som ska ta er genom er gemensamma resa.
Jag kände mig så bekväm i kapslarna.
Det var lätt att vara mig själv,
och jag har aldrig känt så med någon annan.
Du fick mig att känna att de delar av mig som jag inte trodde kunde älskas, var bra.
Det är allt jag kan önska mig.
Vi delar så många värderingar, och en av dem är omtanken om familjen.
Som ensambarn och med skilda föräldrar,
har jag alltid hoppats på att gifta in mig i en familj som jag kan bli en del av.
Och när jag träffade din familj blev jag ännu mer kär i dig.
Jag är så lycklig över
att vi kunde ta oss förbi allt trams och välja varandra.
Vi bestämde oss, och jag har aldrig ångrat det.
Jag ifrågasätter många saker. Många.
Nästan allt.
Men jag ifrågasätter aldrig min kärlek till dig.
Det är en sak jag är säker på.
Det är sällsynt för mig att hitta någon som ser världen på samma sätt som jag.
Med dig kände jag omedelbart
att vi var på samma våglängd och att vi kände likadant.
Det är så ovanligt för mig. Jag älskar dig mer än allt.
När jag tittar tillbaka ser jag att det inte kunde ha blivit på något annat vis.
Det var verkligen rätt svar.
Paul och Micah, ni blev kära i varandra baserat på vilka ni är på insidan,
och beslutade att gifta er utan att ha setts.
Nu ska ni bestämma om kärleken är blind.
Lovar du, Micah, att älska Paul utan förbehåll och utan tvivel?
Lovar du att acceptera honom precis som han är,
och stötta honom genom livet
och dela hans glädje över ert val så länge era själar är förenade?
Jag tror att...
...just nu...
...är det bästa jag kan göra för oss...
...att ge dig möjligheten att svara först.
Jag hade velat vara fullare.
Paul, lovar du att älska Micah,
stötta henne genom livet och dela hennes glädje över ert val
så länge era själar är förenade?
Jag älskar dig.
Men...
...jag tror inte att vi kan välja varandra just nu.
Jag tror inte att vi är där.
Ärligt talat var det precis vad jag trodde att du skulle säga.
Under hela den här tiden har jag velat se och höra
att du älskar mig och vill vara med mig.
Jag kände mig aldrig trygg.
Och det här ögonblicket visar att den känslan var berättigad.
Jag tror att jag vill...
Jag vill säga att...
...det som är rätt för mig är rätt för oss båda.
Herregud.
Herrejävlar.
Vad fan var det där?
Hur mår du?
Jag är faktiskt lättad. Det var det här jag ville.
Herregud.
Gå härifrån, jag vill vara själv. Jag vill inte göra det här.
Snälla, jag vill inte ha dig här.
Det gör för ont.
- Det känns hemskt. - Jag vet.
Jag kan inte.
Det är inte för att jag inte älskar dig.
Det känns hemskt.
Avskyr du mig nu?
Gjorde jag fel val?
Jag älskar dig så mycket.
Du kanske borde gå.
Nu.
Okej.
Det ordnar sig.
Jag känner mig trasig.
Jag är ledsen.
Jag känner mig...
Jag känner mig som ett vrak.
Jag vill verkligen inte vara här.
BRUD OCH BRUDGUM
Är du okej?
Så okej som jag kan vara. Det där var jobbigt.
Du gjorde rätt. Du gjorde det rätta för dig.
Det är inte bra. Det suger. Jag älskar henne verkligen.
Men det är inte rätt för oss.
Det fanns kärlek, det är ingen fråga om det.
Men den kändes inte alltid besvarad.
Det kanske var så, eller så var det en försvarsmekanism.
Hon kanske höll tillbaka
av rädsla för att jag inte skulle besvara den.
Så det blev en negativ spiral.
Det krossade mig att säga nej. Det krossade mig på riktigt.
Det slog mig i spillror.
En stor del av mig ville säga ja.
Jag försökte...
...att föreställa mig Micah som mamma.
Det var svårt för mig. Det är en...
...omvårdande egenskap som vissa har.
Jag vet inte, men jag försökte,
och jag såg den inte tydligt.
Jag ska dränka mig i floden. Vi ses.
Jag var tvungen att vara ärlig.
Han är en idiot.
Bokstavligt talat.
- Du sa att du hittade den rätta. - Han sa att han älskar dig.
Ja.
Ingen tvingade honom hit.
Det stör mig, för du kunde ha hittat någon annan.
Men nej, han var i vägen.
Jag vet inte vad jag ska göra.
Jag avskyr att jag fortfarande undrar.
- Det blir bra. - Du klarar dig.
Visst, säkert.
TIFFANY OCH BRETT BRÖLLOPSDAG
I dag är... Det är magiskt.
Jag föreställde mig aldrig det här.
Jösses!
Jag har huvudet bland molnen.
Är det ett tåg? Lägg av.
Det var meningen. I dag blir en bra dag.
När jag vaknade i morse hade jag lite panik.
Jag övertänker saker ibland,
och i dag är en dag då jag måste lita på min instinkt.
Jag blev kär i kapseln utan att ha sett den här mannen.
Jag lärde känna honom så väl.
Han har ett så gott hjärta, och han bryr sig så mycket om mig.
Följ det som gör dig lycklig.
Gör man det så kommer bra saker att ske.
Du inspirerar mig så mycket. Jag är redan kär i dig.
Tiffany Pennywell.
Vill du bli min fru?
Ja, absolut, Brett.
Ja.
Jag ser framtiden med dig så tydligt.
Det är en glädjetår.
Du ska veta att jag älskar dig.
Herregud.
Du ska gifta dig.
Jag är stark, självständig,
lycklig och lever mitt bästa liv.
Jag behövde inte någon annan.
Men jag vill ha någon att dela alla vackra upplevelser med.
Jag vill ha någon
att luta mig mot, vars beslut jag kan lita på
även när jag känner mig trasig.
Jag känner verkligen att vi är perfekta för varandra.
Hallå?
Tiffany?
Det är all stress.
Jag vill nästan inte ha något bröllop.
Jag behöver inte övertänka, jag behöver bara känna det,
och lita på min intuition. Den har inte svikit mig hittills.
För se var jag är nu. Han måste fortfarande säga ja.
Men se var jag är.
Okej. Wow.
Jag kan inte fatta det.
Det är så jag vet att han är den rätta.
Han lockar fram alla de här känslorna.
Det är min bröllopsdag.
Det känns bra att säga det. Jag har hittat den rätta.
Tiffany är allt jag har önskat.
Vad fint det är.
Jag känner att det var menat att bli så här.
- Hallå! - Här är han. Läget?
- Hur är det? - Hur känns det? På riktigt?
- Bra nog? - Har du din gyllene bägare?
Det gläder mig.
- Det borde du vara. Det är en stor dag. - Jag är redo.
- Ja. - Det känns bra.
Det har varit en unik
och intensiv process.
Men...
- Tiffany är den rätta. - Inga tvivel?
- Den rätta? - Tveklöst.
- Inga tvivel alls? - Inte ett enda.
Jag känner att Tiffany älskar mig, och jag hoppas hon känner min kärlek.
Jag vill sätta ringen på hennes finger.
Man hör alltid de bra sakerna först.
Berätta om dina rädslor. Hur går tankarna?
Alltså...
- Hur vi förlorade Arvin. - Jag vet.
Arvin var min storebror.
Han skulle gifta sig om ett par månader, och över en natt
var han borta.
Att se det hända någon man älskar, och veta att det kan hända...
Jag är rädd att något liknande skulle kunna hända någon av oss.
Jag avskyr att tänka på det.
När man går igenom en sån sak inser man att livet är kort.
Vi har din rygg, och det känns bra att höra dig prata,
i positiva ordalag, om dina rädslor.
Du tar det här steget och följer dina drömmar.
När allt kommer omkring...
...är hon en otrolig kvinna. Självständig, stark, trygg, vårdande.
Hon fick mig att känna mig viktig.
Hon fick mig att känna mig uppskattad, sedd och hörd.
Som att jag kan vara en superhjälte,
och det låter töntigt som fan, men det är sant.
Hon är väldigt specifik och säker när hon pratar om vårt förhållande
och vår framtid. Jag tvivlar inte på henne.
Och det jag tänker säga till henne kommer från hjärtat.
Jag hoppas att hon accepterar det.
Jag tror det.
Kära nån.
BRUDTÄRNA
- Har ni pratat? - Nej.
TIFFANYS VÄN
Jag vill inte påverka hans beslut.
"Kom ihåg att jag älskar dig." Jag tänker inte göra så.
Jag vet inte hur han tänker.
Nu har jag skickat ut det i universum. Vi ska säga ja.
För säkerhets skull.
Okej.
- Om Brett säger nej... - Nej, sluta.
Jag skulle bli förkrossad och känna mig förrådd.
För jag var så säker.
Vi hejade på dig.
- Alla hejade på dig. - Han är inte galen.
- Nej, inte med alla mina vänner här. - Så galen är han inte.
Jag vet bara
att jag väntar på ett tecken, nåt som säger: "Det här är inte rätt."
Men allt har lett mig hit.
- Vi ska göra det. - Ja.
Hej.
- Mannen för dagen. Hur är det? - Vad snygga ni är.
- Okej, Brett. - Sitt kvar.
- Okej. - Sitt kvar.
Kul att se dig, pappa.
Jag har min gråtnäsduk i fickan ifall du behöver den.
- Ifall du behöver den. - Okej.
Båda två behöver nog den.
- Hur känns det? - Jag är redo. Jag är glad.
Jag är redo.
Du vet, Brett, när något dyker upp
och du ser något positivt i det, så kör du.
Så har han alltid varit.
Det är inget traditionellt sätt att träffa någon.
Ni klickade så mycket och hade så mycket gemensamt.
Det är fantastiskt.
Vi skulle aldrig ha träffats om det inte vore för det här.
Våra vägar skulle aldrig ha korsats. Hon skulle inte ha dykt upp på min radar.
Jag är så stolt och glad. Det här förändrar ditt liv.
Jag tror att ni får en fin framtid.
Titta på min älskling.
- Hej! - Herregud!
Titta på mitt barn!
Ja då.
Mamma.
- Jösses. - Se på dig.
- Du är så fin! - Jag vet.
Vad tycker du om Brett?
Jag älskar honom. Han är så rar.
Är det därför du är så lugn? För du verkar...
Jag är glad för hennes skull.
Hon kom in och var gråtfärdig och sa: "Mamma, han är underbar."
Jag sa: "Herregud, hon är kär."
- Jag började gråta. - Jag blev så glad.
Jag sov med hans sko vid sängen. Alltså... Va?
Vem gör så för någon de aldrig har träffat?
Jag hörde hans röst i mina drömmar. Det är blind kärlek.
TIFFANYS PAPPA
- Jag är Louis.
- Trevligt. - Tack för att du kom förbi.
Snygga skor.
När de här släpptes hade de en kontrastfärg.
Det blå var likadant, men här var det grått.
Okej. Det var nog dem jag hade.
När jag var liten... Vi hade inte råd med Jordans.
Inte jag heller.
Jag växte upp med bara en förälder. Mamma gav mig allt jag kunde önska.
Och jag lovade mig själv att alltid finnas där för mina barn.
Jag ville inte att de skulle känna som jag kände för min pappa.
Så jag försöker att finnas där jämt.
Jag har länge fokuserat på att hamna där jag vill vara.
För när jag är där, och är redo att skaffa en familj,
vet jag att jag kan ta hand om den.
Så som jag inte blev omhändertagen när jag växte upp.
Och det är ingen kritik mot mina föräldrar.
Det var bara så dominobrickorna föll.
Jag och min fru har varit gifta i 42 år.
Är det här långsiktigt?
Ja.
Mina föräldrar har varit gifta ungefär lika länge.
Och de har gått igenom mycket tillsammans.
Ja.
Min mamma har en psykisk åkomma,
och en av sakerna jag beundrar mest med min pappa är
att oavsett hur jobbigt det blev med henne och med oss som familj...
Vi förlorade allt vi hade när jag var 12.
El, vatten, huset, allt. Vi flyttade till min farmor.
Okej.
Och genom allt det...
...lämnade pappa aldrig oss. Och att se vad mamma har gått igenom med pappa.
De har alltid hållit ihop.
Ni har uppfostrat en otrolig dotter.
- Tack. - Hon är en fantastisk kvinna.
Känner du att hon är den rätta?
Ja.
Jag är inte den som går med på saker bara för att den andra vill det.
Jag överväger alla mina beslut innan jag fattar dem,
och jag känner mig väldigt säker på mitt och Tiffanys framtida förhållande.
Jag menar det helhjärtat.
Jag hänger mig åt Tiffany och åt det här förhållandet.
Jag känner inga tvivel.
Och jag vill be om din välsignelse till att gifta mig med din dotter.
Absolut.
Absolut. Jag tror på dig.
Jag tror att hon känner likadant för dig. Hon är väldigt lycklig.
Jag är lycklig om hon är det, och jag tror att hon är redo.
Så du har min välsignelse.
- Tack. - Det var så lite.
Vi måste...
- Tack. - Ingen orsak.
- Kul att tillhöra familjen. - Ja.
- Tack. - Det var så lite.
- Du är snygg, Tiffany. - Ja, det här är bra.
Ja.
Är det här min stil?
- Är det min stil? - Vad snackar du om?
- Ser det ut som min stil? - Nej.
- Okej då. Det är allt du behöver säga. - Jag säger inget mer.
Min skjorta är trång, jag fattar.
- Det är inte ditt bröllop. - Jag fattar, brorsan.
Jag ville bara se vad det var.
- Bli inte arg. - Jag är inte arg.
- Det är mitt bröllop. En viktig dag. - Jag fattar.
Jag förtjänar att ha byxor som sitter som jag vill.
Jag är lite frustrerad. Det var krångel med kostymen.
Skrädderi var inte vad jag behövde.
Det borde vara överraskningsfritt idag.
- Jag vet vad jag förväntar mig. - Ja.
Jag kommer hit, är närvarande, och njuter av stunden.
Men nu är jag frustrerad över att kostymen inte passar.
Det här borde inte hända. Sånt här går att undvika.
Jag kunde ha gjort det själv.
Det här borde inte hända. Det finns inga ursäkter.
Jag är petig med hur saker passar, hur jag ser ut,
och det här är min dag. Mitt livs viktigaste dag.
Jag tycker att det är en dag
då jag inte behöver nöja mig med något jag inte gillar.
SKRÄDDERI STÄNGT
EN OCH EN HALV TIMME TILL BRÖLLOPET
Här har vi problemet, och vi ska såklart lösa det.
- Ja. - Vill du stå här borta? Titta i spegeln.
Det är min bröllopsdag. Jag tog på den, och så var den...
En viktig dag.
Jag provade den för första gången, och byxorna är väldigt vida.
De är bylsiga.
Vad ska jag göra?
Ingenting, byt bara om. Jag ska sätta igång.
EN TIMME TILL BRÖLLOPET
Herregud, hörni. Det är snart dags.
Herregud.
Hej.
- Vad vacker du är. - Tack, mamma.
Herregud.
Det känns overkligt, men jag är lycklig. Jag gråter glädjetårar.
Det låter klyschigt, men det känns som en dröm.
Det känns som en saga.
Jag ska fatta ett enormt beslut. Jag tror att jag vet vad jag vill.
Jag träffade min man i det här experimentet,
och jag kommer att ha så roligt
som mrs Brown.
- Det är på riktigt. - Ja.
- Klart. - Jag ska prova dem.
- Du kan gå in. - Okej.
Tack.
Jag gjorde mitt bästa, men jag vet inte.
Det känns redan oändligt mycket bättre.
- Toppen. Tack så mycket. - Det var ett nöje.
Du har räddat min bröllopsdag. En till kram.
- Tack. - Tack så mycket.
- Okej, nu gifter vi bort dig. - Jag ska gifta mig!
MARKNADSFÖRINGSCHEF
Brorsan.
- Snyggt, kungen. Vad stilig du är. - Du med.
Kul att se dig.
Tack för att du kom.
- Tack för inbjudan. - Självklart.
Du är en så viktig del av min och Tiffanys historia.
Jag sa ju ända från början att jag vill se dig lyckas.
Ja, det sa du.
Det är bara minuter kvar. Ärligt talat är det lite jobbigt
att se hur det hade kunnat vara.
Men jag finns här för dig. Jag är glad för din och Tiffanys skull.
Vad som än händer, så växer du av det. Det där var inte meningen.
Jag älskar dig, från djupet av mitt hjärta.
Jag älskar dig också. Jag är glad att du kom.
Jag sitter i publiken och hejar på dig.
- Jag älskar dig. - Detsamma.
- Vi ses där ute. - Japp.
Det här är galet.
Heja, Brett!
Trevligt att träffas.
Där har vi honom.
Jösses.
Jag har din gråtnäsduk om du behöver den.
Det är lugnt.
- Ha tålamod. Han är en bra kille. - Han är underbar.
- Han är bra för mig. - En bra kille.
Jag älskar dig.
- Älskar dig. - Älskar dig mer.
- Älskar dig mest. - Jag älskar dig mer än mest.
Nu gör vi det här.
- Hon väntade sig inte tårar. - Jag vet.
Jag väntade mig inte tårar.
Vad vacker du är.
- Ta hand om henne. - Ja.
Varsågoda och sitt.
Vi har samlats här i dag för att bevittna och välsigna
Tiffany och Brett som förenas i äktenskap.
Tiffany och Brett överlämnar sig till varandra i detta heliga förbund.
Ni går samman och blir till en.
Ni bestämmer er för att ingå äktenskap i dag,
och det gör den här dagen väldigt betydelsefull.
Tiffany och Brett vill hedra sina familjer
som har älskat och stöttat dem,
och lett dem fram till den här dagen.
Alla era otroliga egenskaper och egenheter,
som att du, Tiffany, somnade vid opassande tillfällen i kapslarna.
Ja!
Och det ni brinner för.
Du kommer aldrig att slippa höra det.
Tiffany och Brett, det är en ära att vara här och få bevittna hur ni båda
visar er kärlek och ert engagemang för varandra.
- När regnet börjar. - Fint.
- Det betyder tur. - Det är ett bra tecken.
Ja!
Brett, din själ är så vacker.
Den du är. Din karaktär.
Du gör mig bättre.
Jag vill tacka dig för att du gett mig chansen att visa vem jag är.
Vem jag verkligen är.
Du dömer mig inte, och du älskar mig oavsett vad.
Tack för att du är du.
I varje steg i den här processen har du varit dig själv.
Det var så jag visste att jag var kär i dig.
Det var inte fysiskt, utan hur du talade till min själ.
Och jag vill tacka dig så mycket.
Jösses, vänta.
Jag måste... Jag är klar, förlåt.
Ja.
- Jag blir tårögd. - Ingen fara.
Nu ska jag prata.
Jag ska tala från hjärtat.
När jag gick in i det här var tanken på att bli kär
något jag var tveksam till.
En sak jag märkte med dig i kapslarna
var att du var raka motsatsen.
Jag kände kärlek i din röst, i hur du talade till mig.
Jag kände kärlek i hur du fick mig att känna. Jag kände kärlek.
Du fick mig att känna att jag kan bli bättre.
Inte bara för min skull, utan för din och vår framtida familjs.
Du fick mig att känna att vi passar perfekt ihop.
Jag har verkligen hittat min livskamrat.
Det är hur du för dig.
Din optimism.
Din vänliga och kärleksfulla själ.
Du är en vacker person, inifrån och ut.
Det var därför jag blev kär i dig.
Tiffany och Brett, ni valde att förlova er
och tillbringa resten av livet tillsammans baserat på en känslomässig anknytning.
Ni blev kära baserat på vilka ni är på insidan,
och beslutade att gifta er utan att ha sett varandra.
Nu ska ni bestämma om kärleken är blind.
Brett.
Tar du den här kvinnan, från nu och framåt,
till din maka,
i glädje och i sorg,
i nöd och i lust,
och vara henne trogen så länge ni båda lever?
Säg i så fall: "Ja".
Det gör jag verkligen.
Tiffany. Tar du denna man, från nu och framåt, till din make?
Tja...
Ja, det gör jag.
Ja! Ni gjorde det!
Sätt ringen på hans finger.
Går det bra?
Det är bra.
Med händernas sammanfogande,
förklarar jag er i dag för man och hustru.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Det är mitt stora nöje att för första gången presentera
mr och mrs Brett och Tiffany Brown.
- Vi gifte oss! - Hur är läget, mr och mrs Brown?
Vi har gift oss. Man och hustru.
Nu och för alltid.
För alltid.
Jag är redo för vår nästa resa tillsammans.
Jag har hittat min livskamrat, och jag ser fram emot vårt liv.
Jag älskar dig, Brett Brown.
- Och jag dig, Tiffany Brown. - Ja!
Vi går till bröllopssviten för en snabbis, va?
Kom igen då! Kom!
Älskling.
- Vi är paret Brown. - Vi är paret Brown.
BLISS OCH ZACK BRÖLLOPSDAG
Jag och Zack fick en djup anknytning i kapslarna, och blev kära på riktigt.
Vi avslutade det, och sedan träffades vi
och återuppväckte kärleken, och nu är vi här.
I dag är min bröllopsdag. Jag är jättenervös.
Men förväntansfull. Vi får se vad som händer.
- Bliss? - Hallå?
Bliss?
BLISS SYSTER
Zack är väldigt speciell för mig.
Jag visste det tidigt, redan under de första dagarna,
att han var den rätta. Det slog gnistor mellan oss.
- Grattis på födelsedagen. - Åh, tack så mycket.
- Jag bakade cupcakes. - Jag ser det. Vad gulligt, Bliss.
- Tack så mycket. - Varsågod.
Jösses.
Min favoritlåt är "I Hope You Dance" av Lee Ann Womack.
Verkligen? Det är min mammas låt till mig.
Den ska spelas till första dansen när jag gifter mig.
Jag blev kär, och fick mitt hjärta krossat.
Bliss, du är så fantastisk.
Du är smart, omtänksam, du är...
Herregud.
Gör du slut med mig?
Jag älskar dig verkligen.
Jag älskar dig också, och hoppas att du finner lyckan.
Förlåt.
När det tog slut ifrågasatte jag mig själv.
Vad hände, och hur kunde jag ha så fel?
Så det känns overkligt att säcken nu knyts ihop.
Jag är här, det är min bröllopsdag, och det är stort.
Det är en nyckelpunkt i mitt liv.
Jag vill ha en familj. Jag vill ha en livskamrat.
Bliss är allt jag vill ha i en fru.
Vi vet till 100 % att vi älskar varandra. Ingen av oss tvivlar på kärleken.
Hon identifierar sig som en uggla.
Vilket är skumt, för det gör jag också.
Om man beskriver min personlighet. Stannar uppe sent...
Verkligen.
Inte som alla de andra fåglarna, eller hur?
ZACKS VÄN
Jag berättade om låten som jag ville ha till vår första dans.
"I Hope You Dance",
Den handlar om att aldrig tappa sin förundran
och aldrig ta något för givet.
Jag berättade om det för Bliss, och hon blev tyst.
Och så sa hon: "Jag har den låten på min bröllopslista."
Hennes mamma dedikerade den till henne.
- Wow. - Ja.
Det är såna småsaker som är helt galna.
Varför valde du inte henne först?
Kvällen innan jag valde, hade jag bestämt mig för Bliss.
- Vi hade ett stort gräl. - Vilka?
Jag och Bliss. Om våra uppväxter.
Vi är olika, och jag visste inte hur hennes familj skulle reagera.
Jag kände att hon avfärdade det jag sa.
Jag har dejtat kvinnor vars föräldrar har sagt nej.
- Varför? Till dig? - På grund av min uppväxt.
Var det innan du var... Jag menar, vem kan ifrågasätta dig nu?
- Allt du har gjort. Allt du gör. - Du anar inte.
Vi kommer från olika världar. Jag vill inte
att hennes föräldrar ska avsky mig och inte vilja ha med mig att göra.
Romeo och Julia funkade inte av en orsak.
- Typ... - Ja.
Hur gick det? Ni träffar väl familjerna?
Ja. Det gick faktiskt riktigt bra. Hennes mamma är ett helgon.
- Hennes pappa då? - Hennes pappa...
Jag gillar hennes pappa.
Han är väldigt intelligent och rakt på sak.
- Det är ju hans dotter. - Ja.
Jag fick helt klart en bulldogblick när han kom in.
"Trevligt att träffas."
Jag har två döttrar. Jag skulle...
Så, logik kontra känslor.
Logiskt sett, varför skulle du inte gifta dig i dag?
Den logiska synvinkeln vore att vi inte har haft nog mycket tid
att ta reda på hur vi funkar när vi inte är höga på dopamin och oxytocin.
Det är den logiska synvinkeln.
Men i verkligheten måste man nångång ta steget.
Det är den mest intensiva anknytning jag någonsin upplevt, och...
- Du är redo. - Jag antar det.
BLISS VÄN
Det viktigaste för oss båda är att säga vad vi känner.
Och jag litar verkligen på honom.
Jag tror att han kommer att säga det han verkligen känner.
- Förhoppningsvis ja. - Eller hur?
Alla vill vara åtrådda.
Ja. Men det är bara så mycket.
Jag är glad, och om han säger nej har jag löparskor. Då ska vi ta ett snack.
- Vad står "B" för? - Hennes namn.
Okej, jag fattar.
Du ser helt jävla grym ut.
- Du ser otrolig ut. - Tack.
- Hej. - Hej.
Hej, Lex. Hej, mormor.
- Hur mår du? - Ganska bra.
Du är så stilig.
- Tack för att ni är här. - Vi skulle inte missa det.
Jag vet.
Ja, jag önskar bara att alla hade kunnat komma.
- Men... - Ja.
Alla kunde inte vara här.
Hon skulle ha varit här, och hon skulle inte ha varit tyst.
Jag har letat efter en fru länge.
Jag trodde inte att det skulle dröja. Du är ju ett kap.
Tack, mormor.
Jag är glad för hans skull.
Det betyder mycket att ha familjen här.
Jag önskar att min mamma hade kunnat vara här.
Det var alltid galet när jag växte upp.
Men mamma älskade mig och hon trodde alltid på mig.
Tack vare det har jag alltid trott på mig själv.
Och jag skulle inte ha varit här utan hennes kärlek.
Jag vet att hon ser på.
Okej, så där.
Så vacker.
Herregud. Den är hisnande vacker.
Jag...
- Är du redo? - Ja.
Vi är med dig i varje steg.
Tack för att ni är här.
"Välkomna till Bliss och Zacks bröllop."
Förhoppningsvis kan han hålla jämna steg med dig.
- Ja. - Jag är inte så säker, men jag hoppas.
- Det kan han. - Vi får se.
Hittills har han visat att han kan.
- Ja. - Ja.
Vi får se.
Titta på mig.
Jag är här. Jag älskar dig.
Jag vet. Tack.
- Jag ska inte gråta. Allt är bra. - Jag har en tår i ögat. Eller, nej.
Jag skojar bara.
Kom ihåg att du är den som har allt att ge.
Jag vill inte glömma det.
- Det blir bra hur som helst. - Ja.
- Du har alltid familjen. - Ja. Tack, pappa.
- Jag älskar dig. - Älskar dig.
Ja. Nöj dig aldrig, okej?
Oavsett vad.
Ja.
- Då går vi. Går det bra? - Ja.
Le bara.
- Älskar dig. - Jag med.
Vem lämnar över bruden?
- Jag. - Vi.
Varsågoda och sitt.
Han ser rädd ut.
Bliss och Zack.
Vi är här i dag för att fira kärleken,
en mirakulös gåva.
Vigseln är ett firande av den gåvan.
Förbundet som ni två ska ingå,
är det närmsta och ömmaste som två människor kan göra.
Det är en förening byggd på ömsesidig respekt och kärlek,
för det viktigaste i livet är att älska och att bli älskad.
Bliss...
Jag visste att jag älskade dig i samma ögonblick som jag tog farväl.
Det var då jag förstod vad jag hade förlorat.
Och... När du var borta,
och jag var själv och kände mig ensam,
och nedstämd,
och jag gick i säng på kvällen, tänkte jag på hur du förstod mig.
Hur du begrep dig på mig. Hur mycket vi hade gemensamt.
Och när du var borta tänkte jag på dig
och hur dina handlingar säger så mycket mer
än ord någonsin kan göra.
Du behöver inte säga att du älskar mig, för du visar att du gör det.
Du visade det i kapslarna
när du stannade uppe i fyra timmar och bakade åt mig.
Två timmar, men okej.
Jag älskar dig.
Jag älskar allt med dig. Du är briljant.
Du är vacker, omtänksam, eftertänksam, generös.
Jag visste inte att jag älskade dig förrän jag gick.
Jag kände det, men när du var borta visste jag att jag verkligen älskade dig.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
Det finns så mycket att säga.
Det främsta är nog att din syn på världen är så vacker.
Du tror verkligen på andra chanser. Du tror på att se det bästa i alla.
Det är unikt att träffa en man som är så snäll.
Att se hur du bryr dig om andra och hur smart du är,
och vem du är som person, det var fantastiskt.
Jag hade aldrig träffat någon som du, som liksom...
Du är allt.
Ja.
Bliss och Zack,
ni blev kära i varandra baserat på vilka ni är på insidan.
Ni valde att förlova er och tillbringa livet tillsammans
baserat på en djup, känslomässig anknytning.
Nu ska ni bestämma om kärleken är blind.
Zack, tar du den här kvinnan till din maka?
Att älska och ära,
i ärlighet och respekt, i tro och ömhet,
att leva med och ta hand om i äktenskapets förbund?
Jag älskar dig så mycket.
Ja.
Och jag frågar dig, Bliss.
Tar du denna man till din make?
Att älska och ära,
i ärlighet och respekt, i tro och ömhet,
att leva med och ta hand om i äktenskapets förbund?
Ja.
Det är ett stort nöje att förklara er för man och hustru.
Zack, du kan kyssa bruden.
- Älskar dig. - Älskar dig.
- Var du nervös? - Ja, jättenervös.
Du verkade så lugn.
Vi är gifta. Jag är din man nu.
- Är du min man? - Ja.
Jag är din fru.
Vi har en semester att planera.
- Han är skyldig mig en semester. - Ja.
- Jag tror... - Inte Mexiko.
Jag vill inte till Mexiko igen.
- Vi ska aldrig åka dit. - Jaså?
Jag skojar bara.
- Du är min man. - Du är min fru.
- Jag älskar dig. - Jag älskar dig.
- Titta på oss. - Vi är gifta.
Kärleken är blind. Man behöver inte ses för att bli kära.
Det är uppenbart.
Jag älskade verkligen Micah,
men jag brottades med tanken på om det räcker med kärlek?
Lika svårt som det har varit att föreställa mig att gifta mig i dag,
lika svårt är det att föreställa sig
att vi gifter oss i morgon eller om tio år.
Jag skulle vilja lära mig att vara tacksam
för det vi hade, och inte se tillbaka och tänka: "Tänk om..."
Det är vad jag hoppas mest på.
Jag ville att Paul skulle svara först,
för det var det enda jag behövde för att svara ja.
Att han skulle visa att han valde mig, men det gjorde han inte.
Om han hade velat gifta sig med mig, hade jag tveklöst sagt ja.
Det är ett enkelt val.
En stor applåd för Bliss och Zack!
Uppenbarligen är min fä... Min fru...
- Tänkte du säga fästmö? - Min fru. Det är nytt.
- Fru är väldigt nytt. - Min fru är ursnygg.
Men jag blev kär i henne innan jag hade sett henne.
Så ja, kärleken är blind.
Vi börjar direkt med den första dansen.
Här är vi, gifta. Man och hustru.
Du gjorde tumme upp.
- Två tummar upp. - Två tummar upp.
Jag mår bra. Jag känner mig tillfreds med allt.
Det finns inget som skrämmer mig med den här mannen.
Tiffany får mig att känna mig älskad.
Hon får mig att känna att jag kan vara mitt bästa jag.
Det finns så många egenskaper som jag söker i en partner,
och Tiffany har alla dem.
Och här är hon. Mrs Brown.
Kärleken är blind.
En stor applåd för Kwame och Chelsea!
Första dagen av resten av vårt liv.
Den första dagen av den bästa resan, det bästa äventyret som du varit på.
- Som vi varit på. - Jag tänkte rätta henne.
Bra att hon gjorde det.
- I hela vårt liv. - Ja.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
- Nu känns det verkligt. - Ja.
Vill du verkligen skriva under?
Det är galet. Det är på riktigt.
Vi är gifta!
Vi är gifta.
- Det är officiellt. Vi är gifta. - Ja.
Men du är advokat, så om du behöver komma ur det här...
- Så är det. - Jag skojar bara.
- Du är världens bästa fru. - Ja.
Undertexter: Lisbeth Pekkari