Ласкаво просимо до «Любов сліпа».
Тут ви виберете наречених наосліп.
Ти мене надихаєш. Я хочу бути кращою людиною заради тебе.
Я відчуваю, що люблю тебе.
- Ти вийдеш за мене? - Так, Поле.
Боже мій.
- Я хотів попросити тебе вийти за мене. - Тисячу разів «так»!
Якщо вони скажуть «так», ви вперше побачите своїх наречених.
Бретте!
Я люблю тебе.
Досі в основі ваших почуттів був емоційний зв'язок.
Сподіваємося, ви перетворите емоційний зв'язок на фізичний.
Не думаю, що мене хтось так приваблював,
і це добре.
Я зробив неправильний вибір. Ти знаєш це, і я знаю.
Блісс, у тобі є все, що я шукав.
- Ти вийдеш за мене? - Так.
Я заручена із Заком. Ти зрозумієш, коли закохаєшся.
Я просто хочу сказати, що кохаю тебе.
Боже!
Серйозно.
Боже мій.
Я дуже кохаю Майку. Я хочу бути з нею до кінця життя.
Чи зовнішність, раса,
спосіб життя чи комплекси розлучать вас у реальному житті?
Я не можу тебе любити.
- Побачимося. - Ні.
Я вам нічого не казала, але ми заручені.
Майко!
У нас із Полом не завжди все ідеально.
Гадаєш, ти зробила правильний вибір?
Я не жертвую своїми бажаннями, я йду на компроміс.
Ти скажеш мені «так» без схвалення мами?
Я знаю, що ти щаслива, але не обманюй себе.
- Звісно, я його люблю. - Гаразд.
Це нормально змінювати свою думку. Ти маєш відчувати, що дієш правильно.
Я не сумніваюсь, якщо в тебе є сумніви, скажи про це чесно.
Я не хочу весілля.
Потім у вас буде весілля, де ви приймете найважливіше рішення у своєму житті.
Понад усе я боюсь, що хтось із нас не скаже про свої почуття.
Чи скажете ви «так» людині, у яку закохалися наосліп?
Найкраще, що я можу зробити для нас, - це дати тобі змогу відповісти першим.
Чи ви підете геть назавжди?
Любов сліпа?
Повірити не можу.
Я просто не думала, що це станеться зі мною.
Я можу не приймати цього.
Не можу повірити.
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ ЧЕЛСІ Й КВАМЕ
Ви обрали одне одного на основі сильного емоційного зв'язку.
ЧЕЛСІ, 31 ЛОГОПЕДИНЯ
Зараз час вирішити, чи любов сліпа.
Чи ти, Кваме, береш Челсі за законну дружину?
Чи ти обіцяєш кохати її, доки смерть не розлучить вас?
Так.
Гаразд, Кваме!
Так, мій хлопчику!
- Так. - Так.
Тільки погляньте!
Владою, наданою мені, оголошую вас чоловіком і дружиною.
Кваме, можеш поцілувати наречену.
Так, Кваме!
Пані та панове,
з радістю представляю вам
містера й місіс Кваме Аппіа.
Який день.
Як ти?
Супер.
Як почуваєшся?
Неймовірно.
Любий, ми одружені.
Будьмо.
- За вічність... - За вічність.
З тобою.
Так.
Ти мій чоловік.
- Так. - Я...
- Твоя дружина. - Ні.
Моя дружина.
- Так. - Так, хай там як.
- Ви знаєте, що це. - Чоловік. Дружина.
Так. Гарний день.
Це найкращий день, Кваме.
Любий?
Ти мій чоловік.
Як почуваєшся?
Неймовірно.
Я так тебе люблю.
Я теж тебе дуже люблю.
ЛЮБОВ СЛІПА
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ МАЙКИ Й ПОЛА
Сьогоднішній день дуже важливий, бо це може бути перший день
нашого спільного життя з Полом і перший день нашого шлюбу.
Боже мій.
Так мило.
Боже, клас.
У нас із Полом дуже схожі погляди на життя.
Нам так комфортно разом. Він опускає мене на землю.
Завдяки йому я хочу стати кращою версією себе.
Це те, чого я завжди хотіла від партнера.
А зараз я збираюся вийти заміж
за людину, яку я справді кохаю, і це щось неймовірне.
- Назви своє улюблене місце. - Мабуть, Італія.
Моє улюблене місце у світі - Позітано.
Коли ми одружимося... це буде приводом повернутися туди.
Прекрасна ідея.
Ти вийдеш за мене?
Так, Поле, я вийду за тебе.
Боже мій.
- Здалося, що минула вічність. - Я думав, що знепритомнію.
Завдяки тобі я хочу бути найкращою версією себе,
мені бракувало цього.
Ти надзвичайно приваблюєш мене.
Я б збрехав, якби сказав, що не боюся втратити тебе.
- Я люблю тебе. Я цього не хочу. - Я теж тебе люблю.
Я дуже хочу побачити Пола. Ми, звісно, не були разом
минулої ночі, і я сумую за ним.
Я дуже нервую, бо наші з Полом стосунки
й наша подорож не були... нормальними.
Коли ти думаєш про мене й Кваме,
кому ти можеш сказати «так».
Я б сказала «так» тобі.
Якби ми погодилися вибрати одне одного,
може, ти б не відчувала, що ризикуєш.
Думаю, так.
Якби ми планували надовго залишитися в Сіетлі,
я б не хотіла тут жити.
Було б непогано їздити в Аризону й назад.
Ні.
- Ти зовсім цього не підтримуєш? - Зовсім.
Не подобається Пол?
У тебе має бути найкраще весілля, а це не воно.
Наші стосунки не були очевидними чи легкими.
Сьогодні я приймаю найважливіше рішення в житті.
Ми одружимось або розійдемось,
це дуже важке рішення, яке викликає стрес.
Гаразд...
Це була дивна й прекрасна подорож.
Усе, чого я хочу від дружини,
є в Майці.
Це та людина, яку я шукав.
Думаю, ми дуже швидко відповіли на запитання «Чи любов сліпа».
Здається, ми закохалися двічі. Спочатку в кімнатах, а потім особисто.
Чорт.
Народ, я на межі зриву.
- Це нормально нервувати. - Так, це день твого весілля.
Так, але зазвичай ти знаєш, що вийдеш заміж.
Так.
Він... Він справжній вчений.
- Він дуже логічний. - Дуже логічний.
Я до цього не звикла.
У душі він знає, які ми закохані та як у нас усе чудово.
Я знаю, що він відчуває, але я не знаю, що він скаже.
Якщо він скаже «так», я буду щаслива, але я маю знати, що він робить це,
бо хоче цього.
Я не хочу, щоб він сказав «так», бо боїться мене втратити.
Усе залежатиме від моїх почуттів у ту мить.
Що він дасть мені тоді.
- Це на все життя. - Так.
На сто відсотків, я кохаю його.
З ним я почуваюся собою, як ніколи.
Я про речі, які приховувала в інших стосунках
або в яких не була впевнена.
- Про те, за що він мене любить. - Мені подобається.
Ми збалансовуємо одне одного.
Він холодний, різкий, його не хвилюють інші люди.
Я більш доглянута, і він відчуває те саме. Я покращую його і його стиль.
Не змушуй нас говорити про це.
Я хочу прекрасного життя.
Але я не вийду заміж за того, з ким я не почуваюсь обраною на 100%.
Так.
Це обручка?
Я викував її в Сіетлі.
- Ти знайшов її в лісі? - Я зробив її.
- Ти справді викував її? - Так.
Це круто.
Я зробив її за допомогою молота й ковадла.
- Це унікально. - Так, було круто.
Це її обручка, її розмір.
У нас однакове бачення світу.
Ми хочемо на повну використати кожну мить життя,
погану чи добру.
Це частина вашого життя, то чому б не розважитися?
Їй це вдається краще, ніж мені. Але це властиво нам обом.
Я бачу це, відчуваю і насолоджуюсь ідеєю планувати майбутнє.
І ми зробили це, не бачившись.
Тож це наче...
Я не можу просити про реальніші хороші наміри.
Я не помічав такого за тобою.
Що? Ти не бачив цю його сторону?
Ні, я не бачив, щоб він розмірковував так...
Саме про це я хотів сказати,
це не схоже на тебе, і ти сказав, що в неї це краще виходить,
ніж у тебе.
Так.
Тобі здається, що в період,
коли ти брав участь в експерименті, ти жив не так,
як останні 27 років свого життя?
- У мене немає такого відчуття. - Гадаєш, це збережеться?
Не можу сказати. Не знаю.
Поки що я бачу лише хороші знаки, які вказують, що в нас усе вийде.
Так.
Якщо ми можемо зберегти те, що маємо, то ми можемо одружитися, так?
- Чому ти думаєш, що може не вдатись? - Я просто знаю, що все змінюється.
Мабуть, питання в тому, чи можете ви змінитися разом?
Треба рости разом.
Ви завжди змінюватиметесь.
Вона чудово доповнює тебе, як я вже казав.
Ніколи не чув, щоб ти так розмірковував. Ти такий раціональний.
Не звично чути від тебе фразу «життя - це життя».
Так, я теж так думаю.
Вона точно надихає мене на хороше.
Так.
Думаю, це те, що я шукав.
Не знаю. Це серйозний вибір.
Якщо я вирішу сказати «так», це серйозний вибір.
Якщо я вирішу сказати «ні», це теж серйозний вибір.
Це вже більше схоже на тебе.
Не знаю. Дозволь собі не хвилюватися через ризики.
Очевидно, що ризик є.
Подумай про найкращий і найгірший можливі результати,
а потім зваж обидва.
Я сказав, що думаю із цього приводу.
Я нервував, бо не хочу значною мірою впливати на твоє рішення.
Так.
Я вірю, що ти приймеш правильне рішення.
Усім просто сказати: «Не роби цього. Ми не хочемо, щоб тебе скривдили».
Протягом тисячоліть моногамні стосунки були однаковими,
вони не були успішними на 100%.
Тож хто ти такий, щоб казати, що показник успіху буде вищим
у такому разі.
Якщо скажеш «ні», думатимеш про це все життя.
- А що було б, якби я сказав «так». - Так.
Якщо скажеш «так», усе буде зрозуміло. Це неординарно. Це дивно.
Але, якщо чесно, я вважаю, що обидві відповіді ризикові.
- Як почуваєшся? - Ти така гарна. Я в захваті.
- Справді? - Так.
Я така рада.
Це якесь божевілля, що ми не знаємо, що скажемо там.
Частина мене каже, що це має бути очевидним.
А інша частина каже, що в цьому всьому не було нічого нормального.
- Так, я просто хотіла сказати... - Це нормально довіритися процесу.
Але це не те, про що б я думала в день весілля.
Я вдягаю весільну сукню і запитую себе, чи вийду заміж сьогодні.
- Але... - Так.
Не знаю. Я сподіваюся, що ми приймемо правильне рішення,
і все вийде чудово.
Так. Я теж на це сподіваюся.
Як і Пол, й інший Пол.
Так його називатимуть, якщо ви одружитесь.
Інший Пол.
Тату.
Як почуваєшся?
Ми багато пережили через тебе.
Боже.
- Це правда. - Так.
Я знаю, що ми дуже закохані. Я хочу, щоб він був на 100% упевнений.
Так, усі цього хочуть.
Думаю...
Усе вирішиться в останню хвилину. Це якесь божевілля.
Деякі люди зустрічаються роками, а потім розлучаються.
Коли ти когось кохаєш, це не означає, що все вийде.
Так.
Ти ніколи не знаєш.
Моя романтична сторона каже: «Ти просто повинна зрозуміти, що відчуваєш».
Але ти зрозуміла.
Здається, так.
Те, що ви тут і підтримуєте мене, багато для мене значить.
- Звісно. - Це так просто. Ти наша єдина дитина.
Тож нам було досить просто.
Мені пощастило, мені здається, що іноді я не знала,
чи зможу пройти через це з вами обома,
це дуже багато для мене значить.
- Яким би не був результат. - Усе буде добре.
Я була б тут попри все.
Уставай із могили, божевільна суко.
Що це на тобі?
Я дуже рада, що ви мене підтримуєте, що б не сталося.
Ви робили це все моє життя, і зараз буде так само.
- Так. - Ми тебе любимо.
- Це важливо для мене. - Ми так тебе любимо.
Я знаю. Я люблю вас.
То що думаєте? Мені сказати «так»?
- Було б круто. - Ти за це?
Думаю, що так.
- Я б сказав, зроби це. - Так.
Я вважаю, що ризикованіше відмовитися, бо ти думатимеш про це вічно.
Не варто було вдягати туристичні шкарпетки.
Хлопці, чому я в біса не знаю, що скажу?
Так, уявляю, як ти вагаєшся.
Учора ввечері й сьогодні зранку я думав, що знаю, а зараз ні.
Ти не дізнаєшся, поки не подивишся на неї.
Так. Боббі, що б ти зробив?
- Ти б сказав «так»? - Мабуть, Поле.
- Привіт, мамо. - Привіт, любий.
- Ми всі готуємося. - Ти розкішний.
- Дякую. - Так тихо.
Я маю защіпнути обидва?
Може, один. Ти розкішний.
Треба подивитися на себе в дзеркало.
Як почуваєшся?
- Не знаю. - Хочеш бути впевненим?
Я б хотів, щоб у мене був спосіб прийняти таке рішення.
Схоже, у мене немає необхідних інструментів.
Мені незрозуміло.
Але я точно не хочу, щоб ми не одружилися і я її втратив.
Усе, окрім «так»,
за замовчуванням стає «ні».
Ти такий розумний.
Але що каже твоє серце в цю мить?
Можливо, воно знає найкращу відповідь.
Обійми мене.
- Я люблю тебе. - І я тебе.
Так!
Ти красуня!
Так гарно.
Я наречена.
Ти приголомшлива.
- Сукня ідеальна. - Неймовірно.
Боже, ти шикарна.
- Поле, що скажеш? - Де ми взяли...
Так.
Трішки удачі. Жартую.
Ти така щаслива.
Я знаю. Здається, я все роблю правильно.
- Ти... Так. - Так.
Ти наречена.
- Мені подобається, як оформлено спину. - Ось так.
Ходімо.
Ти в порядку?
Зовсім ні.
І близько ні.
Узагалі.
Ти зможеш.
Думаю, ти знаєш, що робити.
Сподіваюся. Не знаю.
Тож...
Ти маєш бути щасливим.
- Це головне. - Так.
- Так. Я ніколи не був супер у цьому. - Не згодна.
Я краще усвідомлюю свої емоції та почуття.
Загалом усе добре, але я хочу бути собою в повному обсязі.
Я не хочу слухати лише свої емоції чи аргументи, але...
- Ти забагато думаєш. - Так.
- Не знаю, звідки це в нього. - Це природно.
Ти будеш таким до останнього.
Що як думками я зупинюся на чомусь, і час указує,
що зараз доречна мить сказати це,
але ж може бути інша мить?
Це наче кинути монету?
Це не...
- Так буває часто в житті. - Так.
Ти маєш прийняти рішення, і жити відповідно. Слухайся почуттів.
У тебе конфлікт між розумом і серцем.
Я кохаю її. Це правда.
Але мені незрозуміло.
Якщо ти її кохаєш, а вона кохає тебе,
усе буде добре.
Майка теж мені це каже.
Так.
Думаю, щось у мені каже: «Цей хлопець має це почути».
- Вона робить тебе щасливим, так? - Так.
- Це головне. - Так.
- Усе буде добре. - Так.
Ти приймеш правильне рішення.
Було б добре, якби я знав, яке з них правильне. Знаєте...
Ти просто зрозумієш.
Ти, мабуть, запитуватимеш, як це вийшло.
- За щастя. - Так, за щастя. Будьмо.
Добре, обійми мене.
Обійми мене.
Розслабся.
Я намагаюся.
Я люблю тебе, синку.
Я тебе теж.
- Усе буде добре. - Так.
Зроби це, Долорес!
Так мило.
Я люблю тебе.
Гаразд, любий, ти впораєшся.
- Я так тебе люблю. - Я теж тебе люблю.
Я пишаюся тобою.
Дякую.
Боже, я так нервую.
Боже.
Пам'ятай, ми з мамою пишаємося тобою.
Ми завжди будемо поруч.
- Я так тобою пишаюся. У тебе все вийде. - Боже мій.
Якщо можете, встаньте.
Боже мій.
Я не можу.
Ти зможеш. Усе гаразд. У тебе все буде добре.
- Так тримати тебе за руку? - Так.
Боже мій.
Господи.
Боже мій.
Привіт.
Я сумувала за тобою.
- Я знаю. Я теж сумував. - Боже мій.
Можете сідати.
Ми зібралися тут, щоб побачити та розділити любов, яка зародилась
у Пола й Майки.
Людина, що стоїть перед тобою, заповнила порожнечу у твоєму серці.
Це людина, якій ти дякуєш щовечора, лягаючи спати,
і щоранку, коли встаєш.
Шлюб - це не контракт, де частка кожного становить 50%.
Це згода викластися на 100%
заради покращення шлюбу.
Візьміть обручки одне в одного.
Отже, візьми її.
Ці обручки розкішні.
- Дякую. Ми самі їх зробили. - Я чула.
Немає нічого романтичнішого й сакральнішого,
ніж стояти перед усіма близькими людьми,
зізнаючись одне одному в коханні.
Якщо ви вирішите одружитися сьогодні,
рука, на яку ви надягнете обручку, не завжди буде такою.
Згодом на ній з'являться зморшки.
Але ці обручки нагадуватимуть вам,
що серед усіх можливостей, що відкрилися перед вами,
ви вирішили бути вірними обітницям, які ви зробили в нашій присутності.
Цієї стародавньої традиції
дотримуються лише ті, хто прагне зробити свою історію кохання вічною.
Стоячи поруч з тим, кого любиш найбільше.
Саме це почуття привело вас до цієї миті
і супроводжуватиме вас у житті.
Поле, у кімнатах мені було так комфортно. Я була сама собою, і це було так легко,
я ні з ким такого не відчувала.
Завдяки тобі я відчула, що мої риси, які, на мою думку, ніхто не полюбить, хороші.
І це все, про що я могла просити.
У нас було багато однакових цінностей,
зокрема наша любов до сім'ї.
Будучи єдиною дитиною, батьки якої розлучені,
я завжди сподівалася стати частиною сім'ї чоловіка.
А знайомство з твоєю сім'єю змусило мене ще більше закохатися в тебе.
Мені дуже пощастило,
що ми змогли впоратися з усім і вибрати одне одного.
Ми вирішили бути разом, і відтоді я не озиралася.
Багато що викликає в мене сумніви.
Майже все.
Але я не сумніваюся в коханні до тебе.
Це те, у чому я впевнений.
Я рідко знаходжу того, хто поділяє моє бачення світу.
З тобою я одразу це відчув...
Я відчув, що ми на одній хвилі й ми однаково почуваємось.
Для мене це рідкість. Кохання до тебе ні з чим не зрівняти.
Озираючись, я розумію, що інакше й бути не могло. Це мали бути ми.
Це була правильна відповідь.
Поле та Майко, ви закохались одне в одного,
виходячи з того, хто ви всередині, і вирішили одружитися наосліп.
Зараз час вирішити, чи любов сліпа.
Майко, чи ти обіцяєш кохати Пола
без обмежень і без вагань?
Чи ти обіцяєш прийняти його таким, яким він є,
підтримувати його в житті,
і ділитися радощами вибору одне одного,
доки ваші душі об'єднані?
Гадаю, це...
у цю мить...
найкраще, що я можу зробити для нас...
це дати тобі можливість відповісти першим.
Краще б я сильніше напилась.
Поле, чи ти обіцяєш кохати Майку,
підтримувати її в житті,
і ділитися радощами вибору одне одного,
доки ваші душі об'єднані?
Я кохаю тебе.
Але...
Я не думаю, що ми можемо обрати одне одного зараз.
Думаю, ми ще не готові.
Чесно кажучи, я відчуваю, що саме це ти й хотів сказати.
Я гадаю, що весь цей час я хотіла, щоб ти показував і говорив,
що любиш мене й хочеш бути зі мною.
Я ніколи не почувалась упевнено.
І я думаю, що цей момент просто показує, що це виправдано.
Гадаю, я хочу... я хочу, щоб усі знали, що...
те, що добре для мене, добре для нас обох.
Боже мій.
Чорт забирай.
Що це в біса було?
Як почуваєшся?
Я відчуваю полегшення. Це те, чого я хотіла.
Боже.
Я не хочу, щоб ти тут був. Я хочу побути сама.
Я не хочу цього робити.
Я не хочу, щоб ти тут був.
Це надто боляче.
- Це жахливо. - Я знаю.
Я не можу.
Це не тому, що я тебе не кохаю.
Я почуваюся так жахливо.
Ти мене ненавидиш?
Я зробив неправильний вибір?
Я так тебе кохаю.
Мабуть, тобі треба піти.
Негайно.
Добре.
Усе гаразд.
Я почуваюся розбитою.
Мені шкода.
Мені здається...
Не знаю, здається, це катастрофа.
Я просто не хочу бути тут.
М+П НАРЕЧЕНА Й НАРЕЧЕНИЙ
Усе добре?
Як ніколи.
Це було до біса важко.
Ти вчинив правильно.
Ти все зробив правильно.
Це погано, чуваче. Це відстій. Я справді її кохаю.
Але це не те, що ми маємо зробити.
Кохання було точно. Жодних сумнівів.
Але я не завжди відчував взаємність.
Можливо, її і не було,
або ж це був захисний механізм.
Може, вона часом стримувала кохання, бо боялася, що я не відповім взаємністю.
І це був негативний зворотний зв'язок.
Те, що я сказав «ні», знищило мене.
Це розбило мене.
Значна частина мене хотіла сказати «так».
Я намагався...
уявити Майку мамою,
мені це було важко.
Це типу...
аспект виховання, який є в деяких людей.
Я не знаю, але щоразу, коли я намагався,
я не бачив це чітко.
Піду втоплюся в річці. До зустрічі.
Я мав бути чесним із собою.
Він ідіот.
Буквально.
- Ти сказала, що знайшла свою людину. - Він сказав, що кохає тебе.
Так.
Ніхто його сюди не тягнув.
Це дратує, бо ти могла зустріти когось іншого.
Але він заважав.
Я не знаю, що робити далі.
Мені не подобається, що в мене досі є сумніви.
Усе буде добре.
У тебе все буде добре.
Якщо ти так кажеш.
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ ТІФФАНІ Й БРЕТТА
Сьогодні наче... Це чарівно.
Я ніколи не уявляла цього для себе.
Боже!
Я витаю в хмарах.
Це потяг? Не може бути.
Це мало статися. Сьогодні буде чудовий день.
Прокинувшись уранці, я трохи панікувала.
Іноді я заважаю сама собі й забагато думаю.
Сьогодні день, коли я маю довіряти інстинктам.
Бо я закохалася в кімнатах, навіть не бачивши цього чоловіка.
Я так добре його пізнала.
У нього таке добре серце, і він так про мене дбає.
Іди за тим, що робить тебе щасливим. У такому разі тебе чекає лише хороше.
Ти так мене надихаєш. Я вже відчуваю, що кохаю тебе.
Тіффані Пеннівелл.
Ти вийдеш за мене?
Авжеж, чорт забирай, Бретте.
Так.
Я чітко бачу з тобою майбутнє.
Йо, це сльоза радості.
Тіффані, я хочу, щоб ти знала, що я тебе кохаю.
Боже мій.
Ти виходиш заміж.
Я сильна, незалежна,
щаслива, задоволена життям.
Не те щоб мені хтось був потрібен.
Просто я хотіла з кимось поділитися цим прекрасним досвідом.
Мені потрібна людина,
рішенням якої я можу довіряти, і на яку можна покластися,
навіть коли я відчуваю себе розбитою.
Я справді відчуваю, що ми ідеальна пара.
Агов?
Тіффані.
Усе викликає стрес.
Таке враження, що я вже не хочу весілля.
Не треба надто багато думати, я маю відчути це,
довіритися своїй інтуїції, вона мене ще не підводила.
Погляньте, де я. Він ще не сказав «так».
Але погляньте, де я.
Добре.
Ого.
Боже, не можу повірити.
Ось звідки я знаю, що він мені підходить.
Він пробуджує всі ці емоції.
Сьогодні день мого весілля.
Приємно це казати.
Я справді знайшов потрібну людину. У Тіффані є все, про що я мріяв.
Гарно.
Гадаю, це мало статися саме так.
Йо!
Ось він. Як справи?
Як справи?
Як почуваєшся? Справді?
- Добре? - У тебе там золота чаша?
Радий це чути.
- Так і має бути. Сьогодні великий день. - Я готовий.
- Так. - Мені добре.
Це був дуже унікальний
та інтенсивний процес.
Але...
- Тіффані - моя єдина. - Жодних сумнівів?
- Вона єдина? - Без сумніву.
- Жодних застережень? - Жодного сумніву.
Я відчуваю, що Тіффані кохає мене, і надіюся, що вона відчуває мою любов.
І я з нетерпінням чекаю, коли надягну їй на палець обручку.
Спочатку завжди кажуть про хороше.
Розкажи про страхи. Що в тебе в голові?
Ну... як ми втратили Арвіна.
Так, я знаю.
Арвін був моїм старшим братом.
За кілька місяців він одружився, а потім
помер.
Бачити, як це трапляється з рідними, і знати, що є можливість...
Я боюся, що щось схоже може статися з одним із нас.
Я не люблю думати про це.
Коли проходиш через таке, ти усвідомлюєш, що життя коротке.
Ми тебе підтримуємо, приємно чути, як ти говориш
з позитивом про свої страхи.
Ти досі робиш цей стрибок і намагаєшся досягнути мрії.
Зрештою, друже...
вона неймовірна жінка. Незалежна, сильна, впевнена в собі, турботлива.
Завдяки їй я почуваюся важливим.
Я відчуваю, що мене цінують, бачать і чують.
Вона змусила мене почуватися супергероєм і...
Це звучить банально, але це правда.
Вона дуже конкретна й упевнено говорить про наші стосунки
й майбутнє, у мене немає причин сумніватися в ній.
Усе, що я скажу їй, буде від щирого серця.
- Сподіваюся, вона погодиться. - Думаю, так і буде.
Боже мій.
ДРУЖКА
- Розмовляла з ним? - Ні.
ДЖЕННІФЕР ПОДРУГА ТІФФАНІ
Я не хочу впливати на його рішення.
Типу: «Пам'ятай, я тебе люблю». Я не робитиму цього.
Я не знаю, що відбувається в його голові.
Я надсилаю запит всесвіту. Ми скажемо «так».
Про всяк випадок.
Добре.
- Якщо Бретт скаже «ні»... - Припини.
Я була б спустошена й почувалася б зрадженою.
Я б сказала: «Я була така впевнена в тобі.
Ми всі вболівали за тебе».
- «Ми всі вболівали за тебе». - Не думаю, що він божевільний.
Ні, коли мої друзі поруч.
Не думаю, що він такий божевільний.
Я просто знаю, що...
Я чекаю на знак, який укаже, що не треба це робити.
Наразі все веде мене до цього.
- Ми це зробимо. - Так.
Агов.
- Герой дня. Як справи, сер? - Ви всі такі гарні.
- Гаразд, Бретте. - Не вставай.
- Не буду. - Не вставай.
Радий тебе бачити, тату.
Я маю хустинку, щоб витерти сльози, якщо тобі буде потрібна.
- Якщо тобі буде потрібна. - Гаразд.
Схоже, вони вам обом знадобляться.
- Як почуваєшся? - Я готовий. Я щасливий.
Я готовий.
Бретте, якщо з'являється якась можливість,
у якій ти бачиш щось позитивне, ти хапаєшся за це.
Він завжди був таким.
Я сказав, що це не традиційний спосіб знайомства,
але у вас такий міцний зв'язок і багато спільного.
Це неймовірно.
Ми б ніколи не зустрілись, якби не це.
Наші шляхи б не перетнулися.
Я б її не побачив.
Я пишаюся тобою. Я радий за тебе.
Знаєш? Це змінить твоє життя.
Гадаю, у вас буде гарне майбутнє.
Погляньте на мою доню.
- Привіт! - Боже мій!
Погляньте на мою доню!
Так.
Мамо.
- Боже мій. - Яка ти!
- Привіт. Ти красуня! - Я знаю.
Що ви думаєте про Бретта?
Я люблю його. Він такий милий.
Тому ви так спокійно ставитеся до цього? Здається...
Бо я рада за неї.
Вона зайшла й готова була кричати: «Мамо! Він чудовий».
Я сказала: «Боже, вона закохана».
Я розплакалась.
Я була така щаслива.
Коли я спала, його черевик стояв біля ліжка.
Як...що?
Хто робить таке для людини, яку ніколи не бачив.
Я чула його голос уві сні. Отже, кохання сліпе.
ЛУЇС ТАТО ТІФФАНІ
- Я Луїс. - Радий вас бачити.
- Дуже приємно. - Дякую, що прийшли.
Гарні туфлі.
Коли вони з'явились, у них була особлива кольорова гама.
Синій колір був таким самим, але тут був сірий.
Так.
Гадаю, у мене була така пара.
У моєму дитинстві...
сім'я не могла дозволити собі купувати джордани.
Я теж не міг.
Мене виховувала лише мама.
Вона дала мені все, що я хотів.
Я пообіцяв собі завжди підтримувати дітей.
Я не хотів, щоб вони відчували те, що я відчуваю до батька.
Тож я намагаюся бути з ними весь час.
Довгий час я зосереджувався на тому, щоб забезпечити собі
становище, яке я хочу.
Я знаю, що зробивши це, коли я буду готовий створити сім'ю,
я зможу їх забезпечити.
Не так, як це було в мене.
Я не критикую своїх батьків.
Просто так лягла карта.
Ми з дружиною одружені... уже 42 роки.
- Ти готовий, що це надовго? - Так.
Мої мама й тато одружені майже стільки само часу.
Вони багато через що пройшли.
Так.
У моєї мами психічний розлад,
і що мене захоплює в батькові...
як би важко не було з нею та нашою сім'єю...
Ми буквально втратили все, що мали, коли мені було 12 років.
Світло, воду, будинок, усе, і переїхали до бабусі.
Так.
Попри все це...
мій тато не пішов від нас. Те саме стосується мами,
вона стільки всього пережила з татом.
Вони завжди були разом.
Ви з дружиною виростили чудову доньку.
- Дякую. - Вона неймовірна жінка.
Думаєш, вона твоя єдина?
Так.
Я не той, хто погодиться на щось, бо інші вважають це правильним.
Я ретельно обдумую кожне рішення, перш ніж приймати його,
і відчуваю впевненість щодо наших стосунків із Тіффані.
Я щирий.
Я відданий Тіффані. Я відданий цим стосункам.
У мене немає сумнівів.
І я тут, щоб попросити вас благословити нас.
Добре.
Добре. Я в тебе вірю.
Я знаю, що вона відчуває те саме. Вона дуже щаслива.
Якщо вона щаслива, я теж щасливий.
Гадаю, вона готова.
Тож я благословляю вас.
- Дякую. - Будь ласка.
Ми...
- Дякую. - Будь ласка.
- Радий бути частиною сім'ї. - Так.
- Дуже дякую. - Будь ласка.
Ти така гарна, Тіффані.
Так, це воно.
Так.
Це мій стиль?
- Це мій стиль, Ангусе? - Я не знаю, про що ти.
- Це схоже на мій стиль? - Ні.
Гаразд. Це все, що треба сказати.
Більше нічого не скажу.
Моя сорочка дуже тісна. Повір, я розумію.
Чекай, це не твоє весілля.
Я просто... Я розумію. Я просто хотів побачити, що не так.
- Не сердься на мене. - Я не серджусь.
Це моє весілля, мій важливий день.
Я все розумію.
Тож я заслуговую, щоб штани пасували так, як я хочу.
Я трохи засмучений. У нас були проблеми з костюмом.
Не той крій, що я хотів.
Це має бути день без сюрпризів. Усе має бути сплановано.
- Я знаю, чого очікувати і як має пасувати. - Так.
Я заходжу сюди,
насолоджуюся відсутністю сюрпризів, а не засмучений через те,
що мій костюм не пасує.
Цього не повинно статися. Цього можна уникнути.
Я міг зробити це сам.
Цього не повинно бути. Немає виправдань, крапка.
Я маю конкретні критерії до одягу й вигляду,
і це мій день. Це найважливіший день у моєму житті.
Думаю, у цей день
мені дозволено не погоджуватися на те, що мені не подобається.
ШВЕЙНА МАЙСТЕРНЯ ЗАКРИТО
1,5 ГОДИНИ ДО ВЕСІЛЛЯ
Це проблема, і ми маємо про це подбати.
- Так. - Станьте тут.
- Обличчям до дзеркала. - Це день мого весілля.
Я приміряв це й...
Особливий день.
Так. Я вперше приміряв це й...
Штани дуже широкі.
Вони мішкуваті.
Що я маю робити?
Нічого, просто перевдягніться. Я почну працювати.
1 ГОДИНА ДО ВЕСІЛЛЯ
Господи. Уже майже час.
Боже мій!
Привіт.
- Ти прекрасна. - Дякую, мамо.
Боже.
Це неймовірно, але я така щаслива. Я досі плачу від радості.
Звучить банально, але це наче сон.
Мені здається, що це казка.
Скоро я прийму важливе рішення. Здається, я знаю, що хочу зробити.
Я пишаюся тим, що зустріла свого чоловіка завдяки експерименту,
у мене буде чудове життя...
у ролі місіс Браун.
- Це реальність. - Так.
Готово.
Я їх приміряю.
- Можете зайти всередину. - Гаразд.
Дякую.
Так, я постаралась. Відповідає замірам, але я не знаю.
Це вже значно краще.
- Чудово. Дуже дякую. - Так. Рада допомогти.
Ви врятували моє весілля. Я обійму вас.
- Дякую. - Дуже дякую.
- Видаймо тебе заміж. - Я виходжу заміж!
Брате.
Я бачу тебе, королю.
- Ти такий охайний. - Я бачу тебе.
Радий тебе бачити.
Дякую, що прийшов.
- Дякую, що запросив. - Будь ласка.
Ти - важлива частина нашої історії з Тіффані.
З першого дня я казав тобі, що хочу, щоб ти виграв.
Ти це сказав.
Залишилося зовсім трохи. Я не брехатиму. Трохи важко бачити,
що могло бути.
Але я тут заради тебе.
І я радий за тебе, і за Тіффані.
Що б не сталося з тобою, це стане уроком.
Буде те, чому судилось. А цьому не судилося.
Я люблю тебе в глибині душі.
Я теж тебе люблю. Серйозно, я радий, що ти прийшов.
Хай щастить. Я буду серед тих, хто вболіватиме за вас.
- Я люблю тебе. - Я люблю тебе.
- Побачимося там. Гаразд. - Так.
Це дивно.
Ходімо, Бретте!
Радий тебе бачити.
Який чоловік.
Боже.
Агов, я маю хусточку, якщо тобі буде треба.
Усе гаразд.
- Будь терплячою. Він хороший хлопець. - Він неймовірний.
- Він справді хороша людина. - Дуже хороший хлопець.
Я люблю тебе.
- І я тебе, тату. - А я тебе більше.
- Я люблю тебе найбільше. - А я люблю тебе більше за всіх.
Зробімо це.
- Вона не очікувала, що він заплаче. - Я знаю.
Я не знав, що плакатиму.
Ти прекрасна.
- Подбай про мою доню. - Добре.
Можете сідати.
Ми зібралися тут, щоб побачити й благословити
поєднання Тіффані та Бретта в шлюбі.
Тіффані й Бретт прийшли, щоб поєднати свої життя у священному шлюбі.
Ви прийшли, щоб стати одним цілим.
Ви вирішили одружитися сьогодні,
і це робить цей день таким важливим.
Тіффані та Бретт хотіли б ушанувати свої сім'ї,
які любили їх, підтримували їх
до цієї миті.
Усі твої дивовижні здібності, твої дивацтва,
як-от випадок, коли ти, Тіффані, заснула в кімнатах.
Так, дівчинко!
І твої пристрасті.
Я ніколи не дам тобі цього забути, клянуся.
Тіффані та Бретте, для мене честь бути свідком того,
як ви підтверджуєте любов і відданість одне одному.
- Почався дощ. - Гарно.
- Це хороший знак, мала. - Це хороший знак.
Так!
Бретте. У тебе така гарна душа.
Твоя сутність. Твій характер.
Ти робиш мене кращою.
Дякую, що дав мені шанс показати, хто я.
Хто я насправді.
І ти мене не засуджуєш і любиш, хай там що.
Дякую, що ти такий, який є.
На кожному етапі цього процесу ти завжди був собою.
Так я зрозуміла, що кохаю тебе.
Це був не фізичний потяг. Ти просто говорив із моєю душею.
І я дуже хочу тобі подякувати.
Боже, зачекай.
Гаразд, я мушу... Я закінчила, вибач.
Так, дівчинко.
- Я плачу. - Ні, усе гаразд.
Тепер я скажу.
Я говоритиму від щирого серця.
Коли я прийшов в експеримент думка про кохання
викликала сумніви.
У кімнатах я зрозумів,
ти не така.
Я відчув любов у твоєму голосі й у тому, як ти говорила.
У тому, як я почувався. І взагалі я просто відчував любов.
Ти дала мені відчути, що я можу стати кращим.
Не лише для мене, а й для тебе, і для нашої майбутньої родини.
Ти змусила мене відчути, що ми ідеальна пара.
Я відчуваю, що знайшов у тобі свою супутницю життя.
Твої манери.
Твій оптимізм.
Твоя добра й любляча душа.
Ти просто прекрасна людина зсередини й зовні.
Ось чому я закохався в тебе.
Тіффані й Бретте, ви вирішили заручитись
і провести все своє життя разом на основі неймовірного емоційного зв'язку.
Ви закохались одне в одного, виходячи з того, хто ви всередині,
і вирішили одружитися наосліп.
Зараз час вирішити, чи любов сліпа.
Бретте.
Чи візьмеш ти цю жінку
за законну дружину,
і будеш разом із нею в часи радощів і смутку,
хвороби й здоров'я,
покинувши всіх інших, доки смерть не розлучить вас?
Якщо так, скажи «так».
Тіффані, звісно, так.
Тіффані. Чи візьмеш ти Бретта
за свого законного чоловіка?
Ну...
Бретте, звісно, так.
Так! Вони це зробили.
Надягни обручку на його палець.
Усе гаразд? Вийшло?
Усе чудово.
Візьміться за руки.
Я оголошую вас чоловіком і дружиною.
- Я кохаю тебе. - Я теж тебе кохаю.
Я маю честь представити вам
містера й місіс Бретта й Тіффані Браунів.
Ми щойно одружилися!
Містер та місіс Брауни, як справи?
Ми щойно одружилися. Чоловік і дружина, ось тут.
Тепер і назавжди.
Назавжди.
Я готова до наступної спільної подорожі.
Мені здається, що я знайшов супутницю життя,
і я дуже радий почати наше спільне життя.
Я кохаю тебе, Бретте Брауне.
- Я кохаю тебе, Тіффані Браун. - Так!
Ходімо до весільного номера й швиденько там дещо зробимо, гаразд?
Ходімо. Ну ж бо!
Любий.
- Ми Брауни. - Ми Брауни.
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ БЛІСС І ЗАКА
У нас із Заком був глибокий зв'язок у кімнатах, і ми справді закохалися.
Ми розірвали стосунки, а потім зустрілись особисто,
відродили наше кохання, і тепер ми тут.
Сьогодні день мого весілля. Я дуже нервую.
Але я дуже рада. Побачимо, що буде.
- Блісс? - Привіт.
Блісс?
АННАЛІ СЕСТРА БЛІСС
Зак - справді особливий.
Ще в перші дні знайомства я зрозуміла,
що він моя людина. Між нами розгорівся вогонь.
З днем народження.
Ого, дуже дякую.
Я спекла тобі кекси.
Я знаю. Я бачу. Це так мило, Блісс.
- Дуже дякую. - Будь ласка.
Боже мій.
Моя улюблена пісня I Hope You Dance у виконанні Лі Енн Вомак.
Справді? Мама співала її мені.
Це буде пісня для мого першого весільного танцю.
Я закохалась, але моє серце розбили.
Блісс, ти неймовірна.
Ти розумна, турботлива, ти...
Боже мій.
Ти кидаєш мене?
Я справді люблю тебе, Блісс.
Я теж тебе люблю і сподіваюся, що ти знайдеш своє щастя.
Вибач.
Коли ми розійшлися, це було питання віри.
«Що тут відбувається? Як я могла так помилятися?»
Тож неймовірно те, що ми пройшли повне коло.
А зараз день мого весілля, це важко.
Це ключовий момент у моєму житті.
Я хочу мати сім'ю. Я хочу мати партнерку в житті.
У Блісс є все, чого я хотів від дружини.
Ми на 100% знаємо, що кохаємо одне одного.
Ми не сумніваємося в коханні.
Вона відчуває себе совою.
Це дивно, бо я теж відчуваю себе совою.
Скажіть, як би ви описали мене. Пізно прокидається...
Це точно.
Трохи відрізняється від інших птахів, так?
Так?
Я розповідав їй про пісню, яку я хотів для шлюбного танцю,
це I Hope You Dance.
Вона про те, щоб ніколи не втрачати відчуття дива
й не приймати нічого як належне.
Я розповідав Блісс про це, вона раптом замовчала.
А потім сказала: «У мене вже є ця пісня у весільному списку».
Її мати присвятила пісню їй.
- Ого. - Так.
Отже, ці дрібниці якісь божевільні.
То чому ти не обрав її одразу?
Напередодні я вирішив, що виберу Блісс.
- Ми посварилися. - Хто?
Ми з Блісс. Через її і моє дитинство.
Ми різні. І я не знав, як її родина відреагує на мене.
Мені здалося, що вона нехтувала моїми словами.
Я зустрічався з жінками, чиї батьки казали: «Ні».
Чому? Через тебе?
Через моє дитинство. Це їхній...
Це до того як ти став собою... Як можна сумніватися в тобі зараз?
Те, що ти зробив... Те, що ти робиш.
Тебе б це здивувало.
Ми з різних світів. Я не хочу шлюбу,
де батьки ненавидять мене й не хочуть мати зі мною нічого спільного.
У Ромео й Джульєтти нічого не вийшло не просто так.
- Наче... - Так.
Як усе пройшло? Ви зустрічалися з родинами?
Так. Усе пройшло чудово. Її мати просто свята.
- А батько? - Її батько...
Він мені подобається.
Гадаю, він дуже розумний чоловік і знає, про що говорить.
- Вона його дочка. - Так.
Він подивився на мене, як бульдог, коли ввійшов. Він сказав...
«Радий знайомству». Він...
У мене дві доньки, чуваче. Це лякає...
Логіка проти емоцій.
З погляду логіки, чи є причина, щоб не одружуватись?
У нас не було достатньо часу,
щоб зрозуміти, як у нас усе буде, коли впаде рівень дофаміну й окситоцину.
Це те, що стосується логіки.
Але гадаю, у якусь мить треба ризикнути.
Так, це були найінтенсивніші стосунки у моєму житті й...
- І ти готова. - Гадаю, так.
Найголовніше для нас обох - сказати те, що ми справді відчуваємо.
Я йому довіряю. Справді.
І я вірю, що він скаже те, що в нього на душі.
- А це в ідеалі «так». - Так?
Усі хочуть бути бажаними.
Так. Але це... це важко.
Я рада за тебе, якщо він скаже «ні», я покажу йому.
Ми поговоримо.
- Що означає «Б»? - Перша літера її імені.
Гаразд. Ясно.
Чуваче, ти бомбезний.
- Ти фантастичний. - Дякую.
- Привіт. - Привіт.
Лекс і бабусю, привіт.
- Як почуваєшся? - Непогано.
Ти такий гарний. Ого.
- Ваша присутність важлива для мене. - Ми б не пропустили цього.
Я знаю.
Так, я просто... Шкода, що не всі змогли прийти.
- Але знаєш... - Так.
Не всі можуть бути тут.
Знаєш, вона була б тут і не сиділа б тихо.
Я довго шукав дружину.
Не думала, що це займе стільки часу. Ти хороша партія.
Дякую, бабусю.
Я щаслива за нього.
Присутність родини тут дуже важлива для мене.
Якби я міг вибрати, хто буде тут, я б вибрав маму.
Моє дитинство було божевільним.
Але мама завжди любила мене й завжди вірила в мене.
Тому я завжди вірив у себе.
І мене б тут не було, якби не любов моєї матері.
Я знаю, що вона дивиться.
Ось і все.
Яка краса.
Боже. Просто неймовірно красиво.
Я наче...
- Готова? - Так.
Ми будемо з тобою на кожному кроці.
Дякую, що прийшли.
«Вітаємо на весіллі Блісс і Зака».
Сподіваюся, цей юнак не відставатиме від тебе.
Так.
Сподіваюся, що йому це вдасться.
- Вдасться. - Побачимо.
Він показав, що йому вдасться.
- Так. - Так.
Побачимо.
Поглянь на мене. Я поруч із тобою. Я люблю тебе.
Я знаю. Дякую.
Я не плакатиму. Усе гаразд.
У мене сльоза в оці. Ні, немає.
Я просто дражню вас.
Пам'ятай, що ти варта найкращого.
Я не хочу про це забувати.
- Усе буде чудово, незважаючи ні на що. - Так.
- Сім'я завжди поруч. - Так. Дякую, тату.
- Я люблю тебе. - І я тебе.
Так. Ніколи не погоджуйся на менше.
Попри все.
Так.
- Ось так. Усе гаразд? - Так.
Посміхнися.
- Я люблю тебе. - І я тебе.
Хто передає наречену цьому чоловікові?
- Я. - Ми.
Можете сідати.
Схоже, він наляканий.
Блісс і Заку.
Ми прийшли сюди сьогодні, щоб відзначити кохання,
чудовий дар,
а весілля - це свято з нагоди цього дару.
Союз, який ви створите, -
це найближчі й найніжніші стосунки між людьми.
Це союз, заснований на взаємній повазі й коханні,
бо найважливіше в житті - це кохати й бути коханими.
Блісс...
Я зрозумів, що кохаю тебе, коли попрощався з тобою.
Саме тоді я усвідомив, що втратив.
А коли ти пішла,
і я залишився сам,
я був самотній
і сумний,
лягаючи спати вночі, я думав про те, як ти мене розуміла.
Як ти мене захопила.
Як багато в нас спільного.
Коли ти пішла, я думав про тебе,
про те, що твої вчинки говорять гучніше
за слова будь-кого іншого.
Тобі не треба казати, що ти мене кохаєш,
бо ти показуєш, що кохаєш мене. У кімнатах ти показала мені це,
коли готувала кекси чотири години.
Це було дві години, але добре.
Я кохаю тебе.
Я люблю все в тобі. Ти розумна.
Ти прекрасна. Ти турботлива. Ти вдумлива. Ти щедра.
Я не знав, наскільки кохаю тебе, поки не пішов.
Я відчував це, але коли ти пішла, я зрозумів, що кохаю тебе.
Я кохаю тебе.
Я теж тебе кохаю.
Боже, я стільки всього могла б сказати.
Гадаю, найважливіше те,
що твоє сприйняття світу таке прекрасне.
Ти віриш у другий шанс. Ти бачиш найкраще в людях.
Зустріч із такою доброю людиною - це щось унікальне.
Я бачила, як ти дбаєш про інших, наскільки ти розумний
і який ти як людина, для мене це було неймовірно.
Я ніколи раніше не зустрічала таких, як ти, ти просто...
У тобі є все.
Так.
Блісс і Заку,
ви закохались одне в одного, виходячи з того, хто ви всередині.
Ви вирішили заручитись
і провести решту життя разом на основі глибокого емоційного зв'язку.
Зараз час вирішити, чи любов сліпа.
Заку, чи береш ти цю жінку за дружину?
Щоб любити й оберігати її, кохати й шанувати,
бути відвертим із нею і поважати її, вірити в неї і бути ніжним із нею,
жити з нею і дбати про неї в шлюбі?
Я так тебе кохаю, Блісс.
Так.
Я запитую тебе Блісс.
Чи візьмеш ти Зака за законного чоловіка?
Щоб любити й оберігати його, кохати й шанувати,
бути відвертим із ним і поважати його, вірити в нього й бути ніжним із ним,
жити з ним і дбати про нього в шлюбі?
Так.
З великим задоволенням оголошую вас чоловіком і дружиною.
Заку, можеш поцілувати наречену.
- Я кохаю тебе. - І я тебе.
- Ти нервувала? - Так, дуже.
Ти здавався таким спокійним.
Ми одружені. Я твій чоловік.
- Ти мій чоловік? - Так.
Я твоя дружина.
Нам треба спланувати відпустку.
- Він винен мені відпустку. - Так.
- Тож я думаю... - Не Мексика.
Так, я не хочу знову в Мексику.
- Ми ніколи не поїдемо в Мексику. - Ніколи?
Жартую.
- Ти мій чоловік. - Ти моя дружина.
- Я кохаю тебе. - Я тебе теж.
- Поглянь на нас. - Ми одружені.
Любов сліпа. Не треба бачити когось, щоб закохатися.
Це очевидно.
Я дуже любив Майку,
але мене турбувало питання, чи кохання достатньо.
Мені було важко уявити, що я одружуся з нею сьогодні,
завтра чи через десять років.
Я б хотів навчитися бути вдячним за те,
що в нас було, і не озиратися, запитуючи «а що як».
Я сподіваюся на це.
Я хотіла, щоб Пол відповів першим,
бо знала, що це єдине, що мені потрібно, щоб сказати «так».
Щоб він показав мені, що обирає мене, але він цього не зробив.
Якби Пол хотів одружитися зі мною, я б на 100% сказала «так».
Це просте рішення.
Поаплодуйте Блісс і Заку!
Очевидно, моя на... моя дружина...
- Хотів сказати наречена? - Моя дружина. Я ще не звик.
- Дружина - це щось нове. - Моя дружина розкішна.
Але я закохався в неї ще до того, як побачив.
Отже, любов сліпа.
Почнемо з першого танцю.
Ось ми й одружені. Чоловік і дружина.
Палець угору.
Два пальці.
Мені добре. Я відчуваю спокій у всьому.
Мене нічого не лякає в цьому чоловікові.
Тіффані змушує мене почуватися коханим,
відчувати, що я можу бути найкращою версією себе.
Є стільки якостей, які я шукав у партнерці,
Тіффані має їх усі.
А ось і вона. Місіс Браун.
Любов сліпа.
Оплески для Кваме та Челсі!
Це перший день нашого спільного життя.
Це перший день найкращої подорожі,
найкращої пригоди, у якій ти був.
- У якій ми були. - Я збирався її виправити.
Я радий, що вона виправилася.
- У нашому житті. - Так.
- Я кохаю тебе. - Я тебе теж.
- Це робить усе справжнім. - Так.
Ти впевнений, що хочеш закінчити підпис?
Це божевілля. Усе по-справжньому.
Ми одружені.
- Це офіційно. Ми одружені. - Так, офіційно.
Це справді офіційно.
Ти юрист, тож якщо треба нас витягти...
- Це правда. - Я жартую.
- Ти найкраща дружина. - Так.
Переклад субтитрів: Олександр Передерій