Då kör vi.
- Hej! - Hej, pappa!
- Chelsea, hur är det? - Det är bra. Tack för att du kom.
Kära nån.
- Hej. - Det här är Kwame.
- Det här är min pappa. - Hej, Charlie.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
- Då så. - Kom in.
Slå dig ner, pappa.
Vi fick möjligheten
att delta i ett socialt kärleksexperiment.
Vi dejtade flera olika personer och vi såg inte varandra.
Tanken är att man ska lära känna varandras värderingar.
Man pratar om sitt liv och vad som gjorde en till den man är.
Kan vi klicka bortom det fysiska?
- Och det gjorde vi. - Det kändes rätt.
Frågan är om kärleken är blind?
Kan man bli kär i någon utan att ha sett dem?
Vi blev kära i blindo.
Och i slutändan
friade han till mig.
Okej.
Och jag sa ja.
Gjorde du?
Det var inte illa!
- Jag är så glad för din skull. - Tack, pappa.
Jösses, det är fantastiskt.
- Ja. - Ja.
Det var som tusan.
Jag är i chock.
Okej, nu äter vi. Kom.
Men jag hoppas att resten av familjen ska acceptera Kwame
och förstå vårt förhållande som pappa gör.
Portland och Seattle. Hur ska det gå?
Vi planerar att stanna här, slå oss ner här några år
och sedan... Vem vet?
- Det är många faktorer, mycket jobb. - Ja.
Men...
Livet är för kort, och blir bättre av att delas med någon.
- Ja. - Med en lagkamrat.
- Ja, en lagkamrat. - Ja.
Du verkar stötta det här,
men jag vill veta om jag har din välsignelse?
Absolut.
- Jag är så glad för er skull. - Tack.
- Ja.
- Vi älskar dig. Tack. - Skål, Charlie.
- Jag är så glad för er skull. - Tack, pappa.
Chelsea är ett bra köp. Jag ska berätta...
- Hon är ett... - Hon är ett bra köp.
- Hon är på rea. - Jag är...
Du får ett bra pris på min dotter.
På rea!
Jag älskar dig, Kwame. Du får 75 % rabatt.
17 DAGAR TILL BRÖLLOP
- Hur var flygresan? - Jättebra.
- Inte för lång? - Nej. Jag gick nog på adrenalin eller nåt.
Jag hade ingen ångest. Det var kul. Ingen turbulens eller nåt.
Det blir kul att Micah får träffa mamma som har flugit hit från New Orleans.
- Jag längtar tills du får träffa Micah. - Jag med.
Jag och mamma pratade inte särskilt mycket om vem Micah är.
Jag ville att hon skulle få se själv, och hoppas att hon gillar henne.
Vad drog dig till henne?
Först var det en intuitiv känsla.
Jag vet att jag inte kan prata med alla så som du kan.
Så om jag kan prata med henne, vet jag att det är nåt särskilt.
Ja.
Hallå? Hej.
- Hej! - Vad trevligt att träffas.
- Du är ursnygg! - Du är så gullig.
- Jag kanske börjar gråta. - Det här är så roligt.
- Kom och sätt dig. - Det var jobbigt.
Vi har matchande hår.
- Ja. - Herregud.
- Jag försöker göra plats. - Snyggt.
Jag fattar inte att ni är förlovade.
Ja.
Jag har önskat det så länge, för hans skull.
Han är så... Han är så rar.
- Svårt att tänka sig, va? - Ja.
Ja. Jag är en curlingmamma.
Var ska jag börja? Jag är advokatassistent.
Och jag har en stor familj hemma.
Han är som Jesusbarnet i familjen, den förstfödda.
Så när Paul berättade att han hade träffat nån som heter Micah,
började vi leta.
Jag sa: "Jag tror att vi har hittat henne på nätet, men vi är inte säkra."
Han sa: "Jaså? Vad tycker du? "Jag tror att hennes pappa heter Paul.
Han bor i Mobile. Hans mamma är kristen och äger ett daghem.
- Vill du veta nåt mer?" - Herregud!
- Ja. - Allt det med bara hennes förnamn?
- Japp, förnamnet. - Herregud, det är så roligt.
Vad var det första som fick dig att gilla Paul?
Ja.
Vi började snabbt prata om resor och vår syn på livet.
Det var nog det första som gjorde honom spännande.
Det visade vad han vill med livet och vilken framtid han såg.
Och det var samma tankar som jag har.
Vi är väldigt olika. Jag gillar hår och smink.
- Som jag. - Ja. Men han har förmågan att jorda mig.
Det blir en väldigt bra balans.
Jag gillar hur han får mig att vara och känna, och den där tryggheten.
Vi älskar att vara med varandra.
Till och med när vi inte pratar... I morse sa du: "Var är du?"
-"Här nere." -"Jag saknar dig."
Vad fint.
Ni är perfekta för det här. Ni passar perfekt ihop.
Mitt jobb går jättebra,
vi är i rätt ålder, och jag dejtar ingen.
Vi är nog redo.
Jag har aldrig sett dig så här. Jag...
- Hur då? - Lycklig och kär.
Han har aldrig haft nån som varit nära att vara en fästmö.
Nej, inte riktigt.
- Så det här är stort. - Jag vet. Jag är jätteglad.
Att träffa dig får mig att älska Paul ännu mer.
Jag vet inte vad det är, men jag ser ett roligt liv framför mig.
Jag förstår varför du älskar henne.
- Jag visste väl det. - Herregud, du är så rar.
Jag menar det. Jag menar allvar.
Jag älskar att Paul... Jag och hans mamma är så lika.
Hon kan vara det gulligaste jag har sett.
Och det var så lätt att få kontakt med henne.
Jag har alltid velat ha en fin utökad familj som jag står nära.
Och med henne finns möjligheten att bli goda vänner.
Inte bara som svärmor och svärdotter.
Jag är så glad att du kom hit och träffade oss.
Det är lustigt, för det är så många gånger vi sagt
att vi är så olika och varför dras vi till varandra,
och tja... Du gifter dig med din mamma.
- Ni är så lika. - Underbart att han säger det. Herregud.
Jag är lycklig om du stöttar oss.
Fullkomligt stöd. Jag har väntat på den här dagen.
Herregud.
- Och du är ännu härligare i verkligheten. - Det gör mig så glad.
Jag är glad att jag klarade kontrollen. Det hade varit jobbigt annars.
BRETTS LÄGENHET
Välkommen.
Okej.
Det ser bra ut.
Så...
Är det här mitt framtida hem? Skulle jag flytta in här?
- Ja. - Kolla på alla skorna!
Tiffany bor med en kompis, så idag kollar vi min lägenhet
för att se om hon kan tänka sig att bo här.
- Var ska jag ställa mina skor? - Vi kan köpa fler lådor.
Jag är nog mest nervös, orolig eller vad man vill kalla det,
för hur vi ska, när hon tar hit sina saker...
Hur ska vi få ihop våra saker?
-Är det din dammsugare? - Ja, det är det.
- Vad är det här? - Ett VR-headset.
- Jag ska visa en annan cool grej. - Vad?
Det styrs via en app.
Brett!
Du behöver inte ens hålla i den. Den har en liten pinne därbak.
Så du...
- Var har du soptunnan? - Här.
Allting här är så lyxigt. Brett är en snobb.
- Det handlar om effektivitet. - Okej.
Sovrummet. Inget...
- Fint. - Inga konstigheter här.
Du är så jäkla ordentlig.
- Det är inte så ordentligt. - Jo.
- Titta här. - Inte så ordentligt.
- Fler skor. - Har du bara två garderober?
- Ja. - Den med...
- Alla mina fotogrejer. - Och den här.
Garderobsutrymme skulle definitivt vara
ett problem.
Datorutrymme också.
Var ska jag jobba? Ska jag ställa ett skrivbord här?
Om du gillar det här huset,
kan jag byta till en större lägenhet i det.
- Okej. - En trea eller fyra.
Det var husesynen.
- Jag gillar det. - Så ser det ut.
Jag kan jobba med det här.
Det funkar.
Jag ser fram emot att flytta in.
-Är du nervös? - Nej.
Skrämmer det dig inte när jag säger så?
Nej. Jag har gjort min egen grej så länge.
- Ja. - Jag längtar faktiskt.
Jag kan se mig själv bo här.
Så ska det låta.
ZACKS LÄGENHET
- Hej. - Hej.
- Hur är läget? - Bra.
- Kul att se dig. - Detsamma.
Jag och Bliss hade bra kemi på vår första dejt i den riktiga världen.
Jag väntade mig inte en så stark känsla.
Jag vet redan att det mentala finns där, och det känslomässiga.
Där är din uggletavla. Vem har målat den?
-Är det en målning, eller grafik? - En konstnär i Seattle.
Den är cool.
Jag är ökänd för att inte smida medan järnet är varmt.
Men jag vill tillbringa så mycket tid som möjligt med Bliss.
För när vi är tillsammans,
känns det rätt.
Och om man är kär i någon, måste man visa det.
Kan jag hjälpa till?
Du kan lägga i lite smör och salta och peppra svampen.
Det är lustigt, för bakning är min grej.
- Men matlagning? - Jaså?
- Jag behöver instruktioner. - Jag älskar att laga mat.
- Hur mycket smör? - Bara litegrann.
- Ser du skillnaden? - Hur mycket? Så här?
- Lita på din instinkt. Det gör jag. - Okej.
Jag vill gå matlagningskurser och lära mig saker.
- Det vore kul att göra tillsammans. - Jaså? Vi får väl se.
-Åh, nej. Katastrof. - Va?
En av biffarna... Påsen har öppnats, den är förstörd.
- Det är din, eller hur? - Som tur är, har vi en till biff.
- Vi får hoppas att den inte har öppnats. - Det blir konstiga biffar ikväll.
- Nej, båda är förstörda. - Menar du det? Nej.
- Japp. Herregud. - Det är ett tecken.
- Jag borde gå hem. - Vilken katastrof!
Du anar inte hur besviken jag är.
Det gör inget. Livet är dumt ibland.
- Jag vet. - Det gör inget.
Vi kan äta morötter och svamp.
Och räkor. Vad pinsamt.
- Det är lugnt. - Jag...
- Pinsamt. - Det är lugnt.
Oroa dig inte.
Du har säkert varit med om mycket mer pinsamma saker.
Ja. Vi har åtminstone räkorna och varandra, eller hur?
Jag vet inte.
Vi får väl se.
Jag är glad att jag överkompenserade med räkorna.
- Ja. - Det var min reservplan.
- Det här ser väl ut som en riktig måltid? - Absolut.
Säg vad du tycker om morötterna.
- Okej. - Var ärlig.
Vad tycker du?
Jag tycker om dem.
- Jag testade getost på räkorna. - Det är gott till allt.
- Kanske inte på glass. - Va? Har du aldrig ätit getostglass?
- Det låter äckligt. - Va?
- Det har jag inte. - Det är gott.
Jag vet att jag är konstig.
- Gör du? - Ja.
- Jag är nog lite konstigare. - Ja, antagligen.
Har du sett mitt sovrum?
- Nej. - Jag ska visa det sen.
- Det är bara runt hörnet. - Okej, det är där.
Ja, så när man... Jag har rörelsesensorer.
- Varför? - De aktiverar olika ljud.
- När man går in i ett rum. - Varför? Vilka ljud?
- För att det är coolt. - Du är konstigare än jag.
Jag vet.
Harry Pottermusiken kan spelas när du öppnar dörren.
Okej, det är godkänt.
- Det vore ganska häftigt. - Ja.
- Din klänning är jättefin. - Tack.
- Vad? - Jag vet inte. Jag gillar att se på dig.
Med tanke på hur mycket som blev fel så gick det här ganska bra.
Med oss eller maten?
Båda, tror jag. Det är en metafor för vårt förhållande.
- Ganska pricksäkert, va? - Ja.
Om det här ska bli nåt, får det inte bli en trend.
Jag bjuder på ett misstag, som att fria till nån annan, men sen får vi se.
Förlåt.
Jag vet inte. Det är okej.
Men jag måste vara hård.
Det är inte normalt att umgås med nån som precis har dumpat en
och förlovat sig med nån annan,
så jag kommer att vara lite hård ibland.
Det är okej. Jag förtjänar det.
- Vill du ha efterrätt? - Visst.
Jag är tveksam till det här eftersom han krossade mitt hjärta nyss,
och jag har definitivt garden uppe.
Men det finns vibbar, och en kemi som väcker känslorna igen.
- Kom hit. - Varför?
Vi ska dansa.
- Jaså? -Öva. Ja.
Okej.
Ett.
- Slappna av i armarna. -Är jag inte avslappnad?
Du är lite för spänd.
En stor del av mig vill inleda nåt med honom eftersom jag älskar honom.
Den fysiska aspekten spelar roll.
Men om frågan är ifall man kan bli kär utan att ha sett varandra?
Absolut. Ja.
Jösses.
Se där. Du är redan ett proffs.
- Har du blivit dippad? - Det här är fel kläder.
15 DAGAR TILL BRÖLLOP
PORTLAND, OREGON
KWAMES LÄGENHET
-Är du redo? - Ja.
Herregud! Jag skojar bara.
Det är jättefint.
- Välkommen till Ensamhetens fästning. - Wow.
Jag bor i Portland. Det tar två-tre timmar att köra hit.
Vi ska hämta några av mina saker.
Det viktigaste är mina jobbgrejer, men också kläder och min Xbox.
Jag packar saker
som får det att kännas som att jag bor tillsammans med min fästmö.
Kolla in mitt kylskåp.
- Superbra. - Fullt med...
Wow!
Älskling, du är otrolig.
- Inte illa. - Jag klarar mig.
Det ligger lite tvätt på golvet.
Jag packade. Jag sprang omkring och kastade saker. Döm mig inte!
- Min säng... - Ja.
Den används typ 12 % av tiden.
- Lägg av! Sover du här? - På soffan.
När du vaknar tar du åtta steg till skrivbordet och börjar jobba.
Mindre. Det är här magin inte sker.
Det är...
Vi kan öppna den, men skyll dig själv.
- Vi öppnar. - Det är grejer där.
- Låt mig kika. - Ja.
Jag har samma glidmedel.
Ibland tänker jag att vi är samma person.
Jag trodde att stökigheten skulle störa mig mer än den gör.
Han vet var det mesta finns. Och...
Han la mina underkläder och behåar och strumpor...
Han sorterade när han vek min tvätt. Han sorterade min underklädeslåda.
Det är så gulligt. Han har det i sig.
Du har hudkräm här.
Attans.
Ungkarlslya. Hudkräm och en handduk.
Det är...
- Inom en meter från varandra. - Lägg av, skulle jag ha... Kom igen.
Vet du vad? Bra för dig.
Men den här är bekväm.
- Tror du att vi kan använda den? - Ja.
- Bra, vi behåller soffan. - Okej.
- Det är jättefint här. - Ja.
Det är grymt. Jag älskar Portland.
Verkligen. Det känns okej att flytta, men det här är hemma.
- Det är ett häftigt ställe. - Ja.
Jag gillar det.
Tänker du: "Jag kan flytta till Portland?"
Nej.
Okej.
Eller hur?
Jag tror absolut att vi ska bo i Seattle, oavsett alla faktorer.
Det är där min familj finns. Familjen är jätteviktig.
Och jag kan inte jobba på distans.
Kwame jobbar på distans, så det är logiskt.
Det är här jag känner frid.
- Förstår du? Så... - Ja.
- Bra. Så ska ett hem vara. - Ja.
Det är det jag vill. Det är så jag vill att vårt hem ska vara.
Ja.
Jag har inga vänner i Seattle.
Jag spelar fotboll i Portland fyra gånger i veckan, ibland fem.
Jag har en joggingrunda som jag springer varje dag.
Ibland kompromissar jag för mycket när jag försöker slå ihop våra världar.
Det tar tid att få allt
att gå ihop.
SEATTLE, WASHINGTON
Guacamole och queso.
- Vill du ha queso? - Jag gillar inte queso.
Syrran är vegetarian.
Låt mig titta på pizzan.
Jag är jättestressad. Jag vet inte.
Jag tror inte att jag klarar det här. Jag är superstressad.
-Över vad? - Jag är jättestressad.
Det är så mycket.
- Stressad över att träffa dem? - Inte träffa dem. Det är okej.
Jag är bara stressad över alltihop.
Det är mycket.
- Ge mig ett ögonblick. - Okej.
Jag kan ge dig tid. Jag kan ta en promenad med dem.
Nej, det går bra. Vi gör det.
Jag vill mycket hellre att du är bekväm, än att du är i ett läge där du...
Det känns okej nu.
Okej.
Jag tror att din energi gör mig mer stressad.
Okej, jag ska...
Jag tar en cola och ler.
- En cola och ler? - Ja.
- Gör så. - Okej.
Jag ska tända det här ljuset.
Jackie tenderar att älta saker,
och hon stannar länge i en sinnesstämning.
Längre än jag skulle önska.
Men det är inte upp till mig, så jag finns bara där, och väntar.
Väntar på att hon ska reda ut känslorna. Det kan jag göra för henne.
Jag har mycket att tänka på.
Mycket att tänka på.
Eftersom min familj
inte står bakom mig till 100 %.
Jag måste se till att de är okej.
- Ja. - Och mitt beslut påverkar det.
När jag ger mitt svar måste jag veta att jag är beredd på
alla följder som det får.
Absolut.
Jag måste vara säker på att jag inte sårar dem jag älskar.
De säger att familjer håller för alltid, och att de...
Hemma är där man aldrig blir sårad. Men det är...
De sårar mig nu.
Det är dags att jag kliver fram och gör det jag behöver som vuxen.
Jag kan inte fortsätta leva vid min familj men inte leva mitt eget liv.
Jag är stressad. Det är så mycket på en gång.
Just nu tar jag mig bara igenom allt.
Min mamma är inte glad över att jag gick in i det här experimentet.
Hon tycker inte om att jag ska gifta mig så snart, och det påverkar mig.
Dessutom ska jag träffa familj idag, och jag känner mig inte på topp.
Hej, Zoe! Hur är det, tjejen?
Jag har väntat hela dagen. Hur är läget?
- Säg: "Hej, morbror Marsh." - Hej, Morg.
Läget, kompis? Vad fin du är.
Men jag tar på mig mitt glada ansikte, för jag är glad.
Det är bara det att just nu känns det som att allt rasar,
och jag behöver en paus.
Titta vem som är här. Säg hej till Jackie.
- Hej, Jackie. - Hej. Oj, vad fin du är!
- Det är så roligt att ses. - Trevligt att träffas.
- Det här är Ryan. - Hej.
- Trevligt. Hur är läget? - Bra.
- Du är jättefin. -Åh, tack.
-Är ni hungriga? - Ja.
Bra, vi har pizza.
- Vilken vill du ha? Vill du ha gurka? - Allt.
- Vi ska äta! - Jag vet vad som är gott. Vi äter jämt.
- Det enda vi gör är att äta. - Var det så ni fann varandra?
- Ja, det vill jag höra. - Jag måste få veta allt.
- Från början. - Hur hittade vi varandra?
Jag visste, från dag ett, att det var hon.
Vi dejtade alla 15 personerna. Vi gick runt.
Det var jobbigt, eftersom jag visste att det var hon.
Det var hon eller ingen. Ni vet ju hur jag är.
- Ja. - Vi känner vår Marsh.
En annan sak med Jackie var att hon inspirerade mig till att skriva.
Ni vet hur svårt det har varit.
Jag skrev dikter för första gången på flera år.
Det har varit jättesvårt, och hon... Hon tände elden.
Det är inte bara jag. Du är kreativ.
- Tack. - Och de var vackra.
Jag kom ut därifrån som en bättre människa, så...
- Ja, du verkar mycket lyckligare. - Jag känner din aura.
- Jag känner energin. - Den är bra.
Jackie, hade du en liknande upplevelse?
Han har lärt mig att vara mer vuxen.
Han är en bra lyssnare som lärt mig
att ibland måste jag låta känslorna passera istället för att reagera.
Okej.
Jag lär mig fortfarande, så jag klantar mig ibland.
Men han finns där och säger: "Lugn. Allt är bra. Jag finns här."
Och så låter han mig vara ifred en stund.
När det blir så, behöver jag vara själv en stund.
Han ger mig det utrymme jag behöver.
Det här är inte lättvindigt. Det är seriöst.
-Äktenskapet är bibliskt. Det är allvar. - Absolut.
Och jag måste se till att vara mitt bästa när jag säger ja.
Det var fängslande även genom väggen.
-Åh, fängslande. - Ja.
- Det är bra. - Ja.
Det är som att ni håller på att smälta ihop.
- När ni går igenom det här. - Titta på oss.
Speciellt!
- Vi visste att det var speciellt. - Ja.
Han är verkligen kär.
Hans aura och energi strålade så fort vi kom in.
Det märks att han gillar henne och gör sitt bästa för att vara här och nu
i det här experimentet.
Och han försöker försäkra sig om att han gör rätt val
när det är dags att stå vid altaret och säga ja eller nej.
Det är för livet.
Båda två verkar ta det på allvar, de vet att äktenskap är en stor grej.
- Bäst för dem. - Eller hur?
Tack för att ni är så vänliga
och varmhjärtade och låter mig ta del av Marshall.
Jag uppskattar det.
För jag sa att ni skulle kunna säga: "Aldrig i livet, du kommer inte nära oss."
- Morska upp dig. - Ja.
Men Marshall är genuin och omtänksam.
Och om han friar till någon, vet jag att det är en fantastisk person.
Det var jätteroligt att få träffa dig och lära känna dig.
Så, är kärleken blind?
Ja, det skulle jag säga.
Absolut.
Är du redo?
- Kära nån. - Vad tycker du?
Herregud, det är så du.
KITOSANTEST
Herregud.
- Vad tycker du om sofforna? - Jösses.
Var har du köpt dem?
Den köpte jag begagnad, och den där stod vid vägkanten.
Vid väg...
Jag skojar inte.
Jag kommer nog att vara Pauls fästmö och stylist samtidigt.
- Herregud. Ditt lilla hemmakontor? - Ja, det är mitt kontor.
- Kan du jobba där? - Det ser inte så bekvämt ut.
- En kniv? - Flera.
Ja, varför ligger det en på varje bord? Jag är rädd.
Vad tror du ska hända?
Jag skulle göra mig av med allt olikfärgat trä.
Ett nytt skrivbord, en annan soffa, ny tv, kanske hänga upp den?
-Är det lika illa som du trodde? - Jag vet inte vad jag hade trott.
Lite konst, en annan sänggavel, ändra i princip alltihop.
Vilken otroligt liten garderob. Intressant.
Det här är kläderna jag oftast använder. De här och...
Det du använder ligger ovanpå byrån?
- Jag vill kunna se dem. - Okej.
- Paul. - Va?
-Är det din morfars kostym? - Ja.
Bry dig inte om den.
Paul, vilket år...
Herregud, jag får en stroke.
Den här känns som begravning.
- Okej, vi lämnar den här. - Ja.
- Jag har en eklektisk stil. - Det blir bara bättre.
Herregud. Jag tror att det räcker.
Jösses.
Vad tycker du?
Det är väldigt du. Om det var perfekt, hade jag undrat vem som gjort det.
Eller hur?
Kan du tänka dig att bo här?
Om vi planerade att bli långvariga i Seattle,
skulle jag nog inte vilja bo här.
På grund av kontorsutrymmet. Jag vill ha minst två sovrum.
För att få utrymme, särskilt om du ska jobba hemifrån.
Vi har ditt ställe här, jag har mitt ställe och det i Arizona.
- Ja. - Då skulle vi göra oss av med det här.
En vettig plan skulle kunna vara
att åka fram och tillbaka mellan här och Arizona.
Nej.
Jag skojar, men ändå inte.
Jag är nöjd om du ger det en chans. Jag blir arg om du inte testar.
Ja.
Återkoppla på mejl efter det här mötet.
Det är svårt att ha jobbiga, ärliga konversationer.
Jag är lite orolig för att Paul inte ska ge Arizona en chans.
Han har jobb och lägenhet i Seattle.
Jag har mitt ställe i Arizona, och jag delar min tid.
Så vi måste klura ut var vi ska bo.
Det känns märkligt att se på honom när vi pratar allvar.
Han känns som en annan person. Vem är han?
Förstår du hur jag menar? Vi måste lösa det, och kunna kompromissa.
- Det här är den jobbiga delen. - Ja.
Det är riktigt jobbigt, och det känns. Du känner det nog också.
Ja.
PORTLAND, OREGON
- Jag har inte pratat med mamma än. - Jag vet.
Så jag vet inte om hon vet, och bara inte svarar, eller vad det är.
Jag tror inte det. En del av mig tänker...
Jag känner mig rätt säker på saker.
Jag tänker att hon kommer att ta det bra, men samtidigt undrar jag. Du vet?
Jag ska ringa henne igen.
- Kan jag vara med? - Vill du prata med henne?
- Det är din mamma. Jag känner henne inte. - Ja.
Jag skulle gärna vilja, vid rätt tillfälle.
- Ja. - I rätt tid.
Jag vill såklart gärna presentera dig.
- Men jag måste nog prata med henne själv. - Okej.
Har du tid att prata?
Jag ville bara berätta att jag hittade någon i experimentet.
Hon heter Chelsea. Och...
...jag tog steget
och frågade om hon ville bli min fru.
Så jag ville bara...
...berätta om det och hur läget är.
Är du arg?
Okej, mamma. Jag uppskattar din ärlighet, som vanligt.
Det är jobbigt för en mamma att hamna i det här läget.
Jag säger inte emot dig.
Jag förstår vad du menar. Jag respekterar det, men vi borde...
Vi borde prata om det igen en annan gång. Hejdå.
Det gick inte bra.
Min mamma har varit en enorm del av mitt liv.
Hon sa att som mamma,
och som någon som...
...väntade sig mer av mig,
tycker hon att jag gjorde fel. Hon tycker inte att jag använde huvudet.
Och att...
...hon inte kan vara glad för min skull. Det är jobbigt att höra.
Ja. Jag är ledsen, det är...
Ja.
...sorgligt.
Men jag sa: "Du...
Du måste förstå att de beslut jag har fattat har varit bra.
Jag har accepterat nederlag för att finna framgångar
Så jag tycker att jag fattar kloka beslut.
Och att jag gjorde det nu också.
Så...
Det är uppförsbacke härifrån.
- Bara uppför. - Jag är så ledsen, älskling.
Det måste göra ont.
Ja.
-Är det din tur att laga mat? - Ja.
Jag måste anstränga mig lite.
- Var lärde du dig att laga mat? - Food Network.
- Jaså? - Och från mamma.
Jag hoppas att du inte blir nervös om jag...
Det är första gången jag lagar mat åt dig, så jag är lite nervös.
Känn ingen press. Jag litar på dig.
- Gör du? Okej. - På din matlagning.
Okej. Jag tänkte på...
Vad är det nu? Två veckor till bröllopet.
- Visst är det galet? - Ja.
Jag försöker nog bara förstå hur vårt liv skulle se ut.
Jag är nöjd och glad
med vad jag spenderar och vad jag tjänar.
Vad säger du? Lever du över dina tillgångar?
Nej.
- Inte? - Nej. Jag är en enkel person.
Jaså?
- Med... - Du har tvivel i blicken.
Du klär dig väldigt snyggt. Jag vet att det inte är billigt.
Jag tittade i din garderob och tänkte att den här killen inte snålar.
Jag ska inte ljuga. Jag har en del saker som...
Som jag lägger pengar på. Såklart.
Vad är det mesta du har betalat för en enskild sak?
Jag skulle nog säga...
Det dyraste jag köpt som inte är teknik,
för sånt är ju alltid dyrt...
Jag har dyra resväskor.
Hur mycket betalade du för dem?
Min kabinvä... Min resväska kostade kanske 1 200 dollar?
Brett! Nej! Skojar du? En resväska?
Men den håller.
- Det hoppas jag. - Och den är snygg.
Snobben Brett.
Och du är kreativ.
Du har snygg stil och bra smak.
Jag vill bara försäkra mig om att det är inom min budget.
Så här är det.
Jag behöver inte veta allt du köper, bara du betalar räkningarna.
Och jag vill ärligt talat inte ha nån som säger till mig hur jag
ska använda mina pengar, för jag klarar mig fint.
När det gäller räkningar
så behöver vi inte dela rakt av.
Jag är okej med att betala 75 %.
- Eller 60-40. - Ja.
- Nåt sånt.
Det kan ju finnas räkningar, som kanske hyra eller huslån eller nåt...
som vi vill dela på för att slippa:
"Jag betalade, du får betala tillbaka" eller tvärtom.
- Då känns det som rumskompisar. - Precis.
Jag betalar, och sen frågar jag när du ska betala tillbaka.
- Skynda dig att swisha. - Precis.
Jag vill inte skicka Swish-förfrågningar.
- Jag vet. - Till min fru, för vårt huslån.
Det är inte så jag vill ha det.
Förresten så bränner du upp köket.
Ja, för...
14 DAGAR TILL BRÖLLOP
- Solen visar sig i alla fall. - Litegrann.
- Ja. - Vår spökpilot är...
- Spökpilot. - Spökkapten.
Det känns som att det är en gremlin eller nåt där inne.
- Gremlin? - Ja, från...
- Jag vet. - Jag vet inte om jag var född då.
Men jag har sett den.
Vad var de innan de blev gremlins?
Jag vet inte, men om de blir blöta så förökar de sig.
Ja, om de blir blöta efter en viss...
Efter midnatt blir de gremlins. Eller nåt sånt.
De blir som de där söta... furbos. Hade du nån furbo? Eller inte furbo...
- Jag hade en Furby. - Furby, så var det!
- De var så coola. - De var töntiga.
- Ja, fullständigt översålda. - Ja.
- De sålde AI i ett mjukdjur. - Jag vet.
- Men den var inte intelligent. - Nej.
Det är lustigt för de där... Som den där didja...
Vad var det? Den där med... Vad hette de?
- Digipets. - Digipets.
De var ganska töntiga jämfört med dagens leksaker.
Men mjukdjur blir aldrig omoderna.
- Gillar du inte ananas? - Det är min favoritfrukt.
- Av alla frukter. - Hur kan man välja en?
- Alla frukter är goda. - Ananas, hallon, mango.
Mango, verkligen? Efter...
Jag skulle nog sätta mango först.
Av de tre skulle jag säga mango, ananas och hallon.
Jag gör en jättegod hallontårta med choklad.
- Det låter jättegott. - Ja. Med färsk hallonsylt.
Sylt är inte min grej.
- Inte? - Nej.
Diggar du inte jordnötssmör och sylt? Jag älskar det.
- Sa du "diggar"? - Ja.
Det var inte meningen att låta rolig.
Jag gillar det.
Jag skulle ta din hand, men jag håller i båten. Jag lyder regler.
En hand på båten och drinken i den andra.
Det känns som att du är mycket mer nervös än jag.
- Jag ville inte att du skulle ramla i. - Gulligt.
-Är min hand kall? - Ja.
- Jag är aldrig varmare än andra. - Vet du hur man vet om nån är kallare?
De känns varma, så man vet vem som är varm.
Det är bisarrt, och jag gillar det inte, för du är kall.
När jag säger att jag är kall, säger folk: "Bort från mig."
- Ge mig din värme. - Du kan få lite av den.
- Vill du sitta i solen? - Ja.
Okej, men ramla inte i.
Jag är glad att du är här.
- Din hatt kan åka överbord. - Varför då?
Jag gillar den inte, den är en kyssvakt. Jag vill nå dina härliga läppar.
- Du får jobba för det. - Det ska jag göra.
Okej.
Fryser du?
Vill du ha en filt eller nåt? Vi kanske kan be dem om en filt.
Du försöker komma nära för att ta min värme.
Jag har ingen att ge!
- Vill du fixa mitt hår? - Det är okej, men...
Det är okej. Det gör som det vill.
Om du fick träffa vem som helst, vem väljer du?
- Nån som lever? - Ja.
- Jag skulle nog välja Oprah. - Oprah? Winfrey?
- Wow. - Hon är en väldigt mäktig kvinna.
Du då?
Dina föräldrar.
Du riggade det här. Vad smörigt.
Min mamma är fantastisk. Jag tror jag har sagt det.
Pappa är också fantastisk på sitt sätt.
Vad gör du?
Bliss, du är allt jag har letat i hela mitt liv.
Du är vacker, intelligent,
framåt,
eftertänksam.
När jag är med dig känner jag mig varm.
Jag vill vara med dig.
Jag tror inte att det finns nån annan än du som jag är ämnad att vara med.
Oavsett vad jag gjorde, oavsett hur korkad jag var.
Vi skulle alltid hamna här.
Jag har hittat den rätta.
Vill du bli min fru?
Undertexter: Lisbeth Pekkari