KÉT NAP AZ ESKÜVŐKIG
Mi újság?
Nagyon örültem, hogy hozzád mehetek.
De amikor tegnap este azt mondtad, hogy a nevedet
semmiképpen sem vehetem fel,
amíg nem beszéled meg az anyáddal,
és hogy mindenképpen szeretnéd,
ha lenne beleszólása a házasságunkba...
Tisztelem és megértem ezt a helyzetet az anyukáddal,
de mindvégig egymás mellett álltunk.
És ez végül odáig vezethet, hogy igent mondunk.
Hogy az anyád jóváhagyása nélkül kelünk egybe.
Nehéz lesz számomra szembenézni anyámmal, és azt mondani:
„Harminckét évig szerettél és a gondomat viselted,
de nem veszem figyelembe a véleményedet.” Ez nem igazságos.
Tudom, hogy nem könnyű ez neked. Hogy te szívvel-lélekkel benne vagy,
és együtt akarsz lenni valakivel, aki viszont nem teljesen magabiztos.
De nem erről van szó.
Tegnap este előadtad ezt a rettenetes elképzelést
a házasságunkról és az elkövetkező évünkről, hogy nehéz lesz, melós
és durva.
Persze, lesznek nehéz pillanatok.
Ez természetes, nem? De én optimistábban látom a jövőt.
És szeretném, ha látnád az örömet.
Még meg sem éltük az életünk legjobb pillanatait és napjait.
Jogos.
Én sokkal pozitívabbnak látom a közös utunkat.
Nem azt mondom, hogy nehéz év lesz.
De a kapcsolatunk tekintetében igenis az egyik legnehezebb lesz.
Ezt nem tudhatjuk, kicsim. Remélem, csodálatos kezdet vár ránk,
és aztán egyre jobb lesz. De lesznek nehéz éveink.
Szerintem most nem lehet megjósolni...
hogy melyik lesz a legnehezebb évünk. Nem tudhatjuk.
Tudom, hogy nem lehet megjósolni. Nem tudom. Mondtam,
lehet, hogy mindent túlgondolok, de néha, időnként
a túlgondolás nem rossz dolog. Néha.
Komoly lépés ez a számomra.
Az apám nem is tudja. Anyám meg nem is akarja tudni.
Szerintem szükségünk van a családunk támogatására. Egyértelmű.
Igen.
De az, hogy beléd szerethettem, az életem egyik legszentebb,
legszebb élménye volt.
Az én családomnak is van véleménye, nem?
De én beléd szerettem, és magamnak választottalak téged.
És életemben először tudom őszintén ezt mondani.
És éppen ezért nincsenek kétségeim.
- Nem érdekel, mit gondolnak. - Figyelj!
Amikor az oltár elé állunk, az lesz a kérdés...
Az lesz a kérdés, hogy melyik döntés tesz bennünket boldogabbá.
Szeretném, ha boldogan vágnánk bele.
Hogyne.
- Miért ne lennénk boldogok? - Ne csináld! Elég!
Ne csináld! Csak mondom. Döntést kell hoznunk.
Ez egy komoly döntés. Minden tényezőt figyelembe kell vennünk.
- Persze. - Oké.
De ha nem tennél boldogabbá, mint bárki az életem során,
nem lennék itt. Nem mennék hozzád.
- Itt vagyok neked. Ugye tudod? - Tudom.
Számíthatsz rám.
- Szeretlek. - Én is téged.
VAK SZERELEM
SACRED RAIN EGÉSZSÉGÜGYI KÖZPONT
- Csirió! - Csirió!
Kezdek izgulni.
Néhány nap múlva házasok leszünk. Vagy nem.
Elképesztő volt ez az időszak.
Érted, pár hete még nem is voltunk együtt.
Szóval számomra sok minden arról szólt, hogy meglegyen a bizalom.
Hogy bízzak a sorsban, a szívemben.
Örülök. Tudod? Alig várom.
De azért egyúttal félek is.
Mitől félsz?
A szüleid elváltak. Az én szüleim is. És...
És én sosem akarok elválni.
De ha belegondolsz, ez amúgy őrület. Hogy milyen erős a kapcsolatunk.
Talán nem kellett volna mondanom apámnak, hány napja tart.
Nem csoda, ha őrültnek nézett minket.
- Szó szerint. - De mi tudjuk.
Mi tudjuk, hogy amit érzünk, az komoly. És minden együtt töltött nappal
egyre közelebb kerülünk egymáshoz, és egyre erősebb a kapcsolatunk.
- Igen, szerintem... - De az elköteleződés ijesztő.
Várj! A „de” mindent érvénytelenít. Mondd azt, hogy „és”!
És az...
- És... - Hacsak nem indokolt a „de”.
- Hacsak nem akarod visszavonni. - Nem.
- Oké. - De... „De”. Nem tehetek róla!
Tudom, semmi baj. Jól van, mondhatod, hogy „de”.
Tudom, hogy nem ír felül mindent, amit előtte mondtál.
Tudom, mit érzel irántam.
Mindenki tudja. Igen.
- Te is tudod, hogy én mit érzek. - Igen.
Soha senkit sem szerettem még úgy, mint téged.
- De igen, ez azért... - Komoly dolog.
- Örökre szól. - Igen.
Az hosszú idő.
- Igazad van, Bliss. - Igen, tudom.
De az az igazság, hogy előbb-utóbb meg kell tennünk, ha komolyan gondoljuk.
Ami az én döntéseimet illeti, ha nem határozom el magam, akkor az...
Akkor sosem döntök. Érted, hogy értem?
Igen, de ez azért aggaszt. Eljegyeztél valaki mást.
Aztán eljegyeztél engem, és most azért hozol döntést,
mert már úgyis benne vagy.
De azzal, hogy eljegyeztelek, elköteleztem magam melletted.
Tudom.
- De attól... - De...
Megkérdőjelezhetném, de nem teszem.
Tudod, hogy mindig is őszinte voltam hozzád.
- Igen, tudom. - Rá sem nézek másra.
Nem ez a része aggaszt.
Hanem az, hogy: „Úgy döntöttem, hogy eljegyzem Blisst.
Elveszem, mert már meghoztam a döntést.”
Azt szeretném, ha tényleg ezt akarnád, mert ennyivel mindkettőnknek tartozol.
Tudod, hogy ha egyszer meghozok egy döntést, tartom magam hozzá.
De nem akarom, hogy emiatt kötelezd el magad mellettem.
De a házasság pont erről szól.
Nem baj, ha az ember meggondolja magát.
Az apám és a családom sok mindenen ment keresztül.
- Hahó! - Sziasztok!
Tiffany vagyok.
- Helló! Hogy vagy? - Mizu, tesó?
Mióta megszülettem, apám egyáltalán nem ült repülőre.
A 80-as évek óta.
Szóval sokat jelent nekem, hogy a tesómmal együtt
hajlandóak voltak ideutazni hozzánk.
Mennyit fizettél egy ilyen gyönyörű nőért?
Látod? Megmondtam, hogy viccelődni fog.
- Tudtam! - Imádom.
Mit gondolsz erről a fiatalemberről, aki melletted ül?
Szerintem csodálatos.
Ami engem illet... Harminchat éves vagyok. Bőven volt már lehetőségem randizni.
Bőven volt lehetőségem látni, hogy milyenek a fiúk.
- Hogy mi lenne nekem a legjobb. - Értem.
Brettben van egyfajta csendes magabiztosság.
Ehhez nem fér kétség. Nem nagyképűség, hanem önbizalom.
Én pedig imádom, ha egy férfi nem kételkedik magában.
Szóval sikerült elbűvölnie, nem igaz?
De! Sikerült. Én alapvetően nagyon szókimondó, őszinte ember vagyok.
Ami a szívemen, az a számon.
És Brett emiatt sosem ítélt el, sosem mondott olyasmit, hogy:
„Tiff, vegyél vissza!” Csak ült, és meghallgatott.
Ez sokat jelent nekem. Úgy érzem, hogy ő a támaszom.
- Igen. - Néha el vagyok varázsolva.
Hajlamos vagyok túlpörögni. De szerintem Brett jól kiegészít.
- Igen. - Szóval ezért akartam annyit vele lenni.
- Oké. - Milyen volt a gyerekkorod?
Középosztálybeli vagy? Felső középosztálybeli? Alsó? Hogy nőttél fel?
A szüleimet határozottan nem vetette fel a...
Értem. Nem voltak gazdag emberek?
- Nem, egyáltalán nem. - Értem.
De keményen dolgoztak azért, hogy nekünk jobb életünk lehessen.
Értem. Remélem, megismerhetem őket, mert ez nagyon fontos lenne.
Tiff sosem titkolta előlem, hogy hogyan érez irántam.
És hát, tudjátok, a mi családunkban annyira nem megy az érzelmek megosztása.
Ritkán ölelkezünk, inkább csak pacsizunk.
Igen, csodálatos.
Bizonyos értelemben összetartóak vagyunk, de ezt sosem szavakkal fejeztük ki.
Értem.
De az alapján, amit most mond, meg amiket tőled hallok,
ahogy megbeszélitek a dolgokat, szerintem jó párost alkottok.
- Szerintem is. - Szerintem is.
Amikor Brett-tel beszéltünk, akkor azt mondta nekem:
„Hűha, Tiffany nagyon támogató és megértő.”
És szerintem a férfiaknak ez kell. Támogatás és megértés.
És láthatóan titeket nem a másik külseje fogott meg, igaz?
Sokakat csak a külsőségek érdekelnek. És ha a szépség megfakul, nem marad semmi.
- Semmi. - Így igaz.
Úgy tűnik, hogy ti a belső tulajdonságokra építkeztetek.
- Igen. - Az igazi énetekre.
És szerintem ez jó dolog. Szóval én támogatom ezt az egészet,
mert bár nem ez a megszokott, jó ideig nem is láttátok egymást.
Az alapján döntöttetek, hogy mi van a szívetekben.
És ez a jó kapcsolat alapja. Én így gondolom.
Megmondom, Tiffany, le vagyok nyűgözve. Meggyőzött a választása.
Lenyűgöztél, és imádkozom értetek.
Köszönöm.
Lesznek pillanatok az életetekben, amelyek próbára tesznek titeket.
Idővel minden kapcsolatban eljön ez a pont.
De ne aggódjatok! Amíg odafigyeltek,
és tudjátok, mit akartok, és egy csapatban vagytok,
addig senki sem választhat szét benneteket.
Senki sem állhat közétek. Én mindig is így gondoltam, tudjátok?
- Tudjátok? - Bocsánat.
Le vagyok nyűgözve.
Tetszik a frizurám?
- Tessék? - Tetszik a frizurám?
- Persze. Légy önmagad! - Kösz. Kedvellek.
Értékelem. Máris jól kijövünk. Tökéletes.
EGY NAP AZ ESKÜVŐKIG
Nem szoktam hajtogatni. Feltekerem a ruhákat. Úgy több minden elfér.
Tényleg? Nekem úgy tűnt, hogy csak bevágod őket a szekrénybe.
Sűrű napunk van.
Én csomagolok, Micah pedig itt marad.
Az esküvőig már nem találkozunk.
Ma este lesz a legény- és a lánybúcsú.
- Istenem! - Úgy érzem, sokkal több ruhám lett.
Az én hatásom. Sok cuccod lett.
Igen, tudom. Mi történt velem?
Ki vagyok? Nem ismerek magamra.
Kell egy vontató. Egy dömper.
- Tudod? - Egy furgon?
Igen, egy egész furgon.
Ez mi? És hogy került ebbe a szobába?
Ez honnan van?
Úgy örülök, hogy nem próbáltad felvenni.
Ez a másik, amit nagyon utálok.
Az atlétám?
„Az atlétám?” Vicces, ahogy ezt mondod.
„A zöld ingem?” „Az atlétám?” Mindenből csak egy van.
„Az alsóneműmre célzol?” „Igen.”
„A zoknimra?” „Csak egy zoknid van?”
Oké.
Napközben áthúzom az egyik lábamról a másikra. Csere.
Te jó ég!
Biztos jó lesz találkozni a többiekkel.
- Igen? - Remélhetőleg. Aha.
Érdekel, hogy vannak a többiek. Jó lesz szórakozni a nagy nap előtt. Igen.
Alig várom, hogy lássalak a ruhádban.
Tudom. Már én is várom. Biztos jól fogsz kinézni.
Remélem.
- Reméled? - Igen.
- Az utolsó cipő. - Szerinted bele fog férni?
Aha.
Micah-val 15 percet sem bírunk ki, mielőtt hiányoznánk egymásnak.
Én a fürdőben vagyok, ő meg a szobában.
Az esküvő előtt nem szabad látni a menyasszonyt,
de szerintem azért majd írunk egymásnak.
Hiányozni fogunk egymásnak.
- Szomorú. - Az.
Azért ne érezd túl jól magad!
Ja. Te is tartsd az aprót a zsebedben! Nincs sztriptíztáncos!
- „Megszámoltam. Tizenhárom volt.” - Már belenéztem a tárcádba.
„Maradjon 13 egydollárosod!”
Ajánlom is, hogy meglegyen mind a 13. Igen.
Hát, szeretlek.
Én is téged.
Szia!
Ma van a legénybúcsúnk. Alig várom.
Örülök, hogy a srácokkal lóghatok. Láthatom a barátaimat.
Talán táncoslányokat is. Nem tudom.
Megünnepeljük, hogy ez az utolsó esténk szingliként.
Azt nézd!
Szia!
- Mizu? - Hé, tesó!
Hihetetlen. Kösz, hogy egy év után felhívtál.
Mi újság, bébi? Hogy vagy, bébi?
- Hogy érzed magad? - Remekül.
Ez...
- A mi fiunk. - Megváltoztál, öregem?
Felejthetetlen volt. Nem is lehetnék boldogabb.
Jó, hogy itt vagytok.
Amikor megláttalak, megállapítottam, hogy jól nézel ki.
- Ez a tiéd. - Mi ez? Rumos kóla?
- A haverod rendelte. - Én rumos kólát kértem.
- Mindenkinek azt hoztam. - Én nem iszom barna italt.
- Jó lesz ez. - Ne már! Nem.
Mostantól Tiffany baja lesz.
- Ez az! - Az utolsó éjszakánk szingliként!
Igen!
Helló, hölgyeim!
MARKETINGMENEDZSER
Tiffany vagyok. Nagyon örülök Melanie!
Ha vetkőzős fiúk is lesznek, az én vőlegényem tízszer jobban néz ki náluk.
Még nem is láttátok élőben a gyűrűmet!
Nem találkoztunk, mióta megkérték a kezem.
Ma van a lánybúcsúm. Durva! És izgi.
Ez az! Csajszi, tedd oda magad!
Mindent bele!
Igazából sztriptíztáncos vagyok.
Nem fogom vissza magam. Mindig légy önmagad! Nem kell szégyellni.
- Gyerünk! - Rázzátok!
Szia!
Oké, erre nem számítottam.
Tudtam. Ó! Mi a picsa folyik itt? Várjunk!
- Lemaradtok a műsorról! - Nem baj, haver.
Nekünk jó itt. Ez nem a mi világunk.
Annyira nem rajongok a burleszkért.
Úgy értem, anyám sztriptíztáncos volt. Nincs ellene kifogásom.
Csak hát...
Ja, nem rajongok érte.
- Rendben. - Jól van.
Nem nézhetem sokáig, értitek?
Ez a férfi nem találkozott velem. Nem látta az arcomat.
- Igen. Chelsea mindig hangos. - Olyan jól ismer.
Oké, drágám.
Kwame-val a szerelmi történetünk olyan, mint egy gyönyörű lassúzás.
- Szereti Rockyt? - Imádja Rockyt.
- Hogy jönnek ki? - Nagyon aranyosak, csajok!
- Csajok... - Ha nem kedveli a kutyádat...
- Az válóok. - Ugye?
Sosem volt még ilyen egészséges kapcsolatom. Önmagamért szeret.
Szereti, hogy hangos vagyok. Azért szeret, aki vagyok.
És ebben még sosem volt részem.
- Szereti a családját? - Te kedveled őket?
Az az igazság, hogy ez az egyik problémás pontunk.
Az anyja jobban örülne neki, ha egy ghánai lányt venne el feleségül.
- Találkoztatok? - Nem.
Beszéltél az anyjával? Egyáltalán nem?
Az esküvőre sem jön el.
Szóval lesz még dolgunk.
Nem biztos, hogy sikerül jobb belátásra térítenem,
de elmondom neki, hogy szeretem a fiát.
Chelsea-t mindenben támogatja a családja.
- Leesik tőle az állam. - Más, mint a te családod?
A testvéreim támogatnak.
- Értem. - De az anyám nem.
Nem Chelsea ellen szól a dolog. Csak a körülményeknek.
- Ott lesz az esküvőn? - Az anyám nem.
- Az kemény, haver. Elvégre ő az anyád. - Gáz.
Igen, tudjátok? Ő az anyám.
Ne lógasd az orrodat!
Ha egyszer megismeri Chelsea-t, odáig lesz érte.
Aha.
És ide fogsz költözni, Seattle-be?
- Istenem. - Figyeljetek!
Áprilistól augusztusig félmeztelenül szoktam futni.
Ledobom a textilt, és futok.
- Utána foci. Világos? - Seattle-ben nem ez lesz.
Seattle-ben nem.
- Bundás futás? - Az.
Őszinte leszek. Tudom, hogy a seattle-iek utálni fognak,
de Seattle túl drága.
Értitek, mit mondok? Azt, hogy...
Seattle olyan, mintha Lamar Odomot árulná Michael Jordan árán.
Ennyire nem jó hely.
De azért
próbálok ezen felülemelkedni.
De egyébként igent fogsz mondani neki, ugye?
Tesó, ha nem, akkor kiszúrsz magaddal.
Jaj, haver.
Ott vannak a jelek. Látom a jeleket, hogy ő az igazi.
Látom őket.
Mik a jelek?
Ott voltunk a kapszulában.
És azt mondtam neki,
hogy én már tudom, melyik dalra legyen az első táncunk.
Lee Ann Womacktől az „I Hope You Dance”-re. És ő ugyanerre gondolt.
- Az nem egy közismert szám. - Nem sokan ismerik.
Sosem hallottam róla, nem ismerem.
Aztán azt mesélte, hogy volt egy álma.
Hogy egy bagoly elhozta számára a békét.
Én meg...
Nem csak kitalálom! Mondom: „Ez azért elég durva.”
- Igen. - „A bagoly a kedvenc állatom.”
Ő meg így: „Ne!”
Mondtam, hogy a nyakkendőtűmön is éppen egy bagoly volt.
Konkrétan abban a pillanatban is.
Szóval elég egyértelműek a jelek, hogy ezt a nőt kellene elvennem.
Aha.
Benne minden megvan, amit elvárnék a nejemtől.
Te még a tej márkáját sem váltogatod csak úgy.
Igen.
Egy hétig beszélünk arról, hogy utánajárt az új vécépapírja márkájának.
Röhögök.
Vajon mi járhat a fejében, amikor feleséget keres?
KITESSZÜK A SZATÍROK SZŰRÉT
Ijesztő egy életre elköteleződni.
- Nagyon ijesztő. - Igen.
Szerintem, amíg mindketten komolyan veszitek...
Az a lényeg, hogy dolgozzatok a kapcsolatotokon és a céljaitokon.
És ha működik a kommunikáció... Szerintem nálatok ezzel nincs gond.
- Aha. - Érted?
Annyit beszélünk. A kommunikációval nincs gond.
Mindketten adatközpontúak és észszerűek vagyunk.
De olyan adat nincs, amiből kiderülne, hogy ez örökké tart-e.
Mindketten logikusan gondolkodtok.
Szerintem úgyis azon fog múlni a dolog, hogy abban a pillanatban mit érzel. Igen.
Remélem, hogy reggel felkelek,
és pontosan tudni fogom, hogy mit akarok, hogy mit érzek, és erre fogok hallgatni.
Akár igen, akár nem, azt fogom tenni, amit helyesnek érzek.
Szerintem készen állok a házasságra. De vajon Zackre is?
Nem tudom.
A múltunk megnehezíti a dolgot.
Hogy nem voltunk együtt, aztán mégis.
De nagyon szeretem Zacket. Még nem találkoztam hozzá foghatóval.
Szerintem számomra ő a nagy ő.
Érzem a lelkemben, a testemben, a csontjaimban.
Úgy érzem, hogy hozzá kéne mennem, de megadom magamnak a lehetőséget,
hogy meggondoljam magam, ha éppen az tűnik jónak.
Érted?
Ő az igazi.
Hányszor voltál szerelmes?
Egyszer sem.
Honnan tudod, hogy szerelmes vagy?
Őszintén el szoktam gondolkodni azon, hogyan tehetném boldoggá.
Azon gondolkodom,
hogy vajon jó anya lesz-e.
BRETT BARÁTJA
Azon gondolkodom, mit tehetnék érte.
Komolyan úgy érzem, hogy egy lapon vagyunk.
Ami az elkötelezettségünket illeti, meg hogy hogyan érzünk egymás iránt,
meg hogy milyen házasságunk lesz... Mielőtt oltár elé állnánk, nem tudhatjuk.
És ha esetleg nem mondana igent? Lenne rá valami oka?
Nem...
- Szerintem ez komoly döntés. - Az.
Szóval nem akarok azzal jönni, hogy persze, hogy igent fog mondani.
Ez a normális.
- Szerintem igent mond. - Normális.
De nem akarok túl magabiztos lenni.
Készen állsz? Örülsz? Izgulsz? Vagy...
Az van, hogy szerintem megtaláltam a nagy őt.
- Ő egy velem egyenrangú fél. - Értem.
Nekem egyetlen fenntartásom van. Most még a felhők között lebegsz.
- Remélem, hogy... - Ez még a rózsaszín köd.
Nem. De remélem, hogy képesek lesztek... Szerintem nektek eddig még
egyáltalán nem volt összetűzésetek. De akár volt, akár nem,
remélem, tudjátok, hogy hogyan kell kezelni a nézeteltéréseket.
- Igen. - Mert, csajszi, te aztán...
Ő nem olyan, aki bármit feladna. Ő olyan férfi, aki kitart akkor is,
ha az élet váratlan helyzetek elé állítja.
Ránk mindig számíthatsz.
Láttuk, hogy más pasik mit tettek veled, és ezt nem játsszuk még egyszer.
Van bármi, ami visszatart?
Ha a rendelkezésemre álló adatok alapján kötelezem el magamat egy életre,
azzal óriási kockázatot vállalok.
- Mindent kielemzel. Tudod? - Tudom.
Már mondtam, ezt érezned kell. Ha érzed, érzed. Tudod?
Értem. De ez a lényeg.
Hogy azt hiszem, így van. Tudom, hogy szeretem. Tudom.
Tegnap szuper randink volt.
Mi magunk készítettünk a gyűrűnket egy ötvösnél. Nagyon király volt.
- Menő. - Hasonlóak a céljaink és a hozzáállásunk.
Hasonlóan látjuk a világot.
Nagyjából úgy, ahogy ti ketten is.
Tényleg?
Mert a világot abszurdnak tartjuk, nem?
- Igen. - Vicces és...
Időnként önmagamról sem tudom, ki vagyok.
Ha valami nem sikerül, legalább nevetünk egy jót, nem?
Ő képes erre, és ezt imádom.
Olyan boldoggá tesz.
Igyunk arra, hogy Micah férjhez megy!
- Csirió. - Ti hülye picsák.
Hol a kibaszott telefonom?
- Beszélnem kell Paulnak. - Itt van Paul.
Utállak, te hülye picsa.
MARKETINGMENEDZSER
Istenem! A híres Paul.
Na, ki van itt?
Nahát, Zack! Várj, gyere csak! Bemutatom a barátnőmet, Rubyt.
Szia!
Hiányzom vagy szeretsz?
Egy kurva szót nem értek abból, amit mond.
Szeretsz, vagy sem?
- Persze hogy szeretlek. - Mennyire? Most komolyan!I
Gyere ide valahogy!
Mennyire szeretsz? Mondd meg!
- Senki sem tudja. - Te hülye picsa.
- Szia, Paul! - Paul!
Shelby!
Nem úszod meg nélkülem.
Tényleg mindjárt átmegyek a legénybúcsúdra.
Nem hallak.
- Átmegyünk! - Ott leszek.
- Letette. - Nem.
Várjunk! Már négyszer próbált visszahívni.
- Meg kell ismerned. - Találkoznom kell vele.
Szuper kedves srác, de...
- De mi? - Hogy érted?
Tudod, hogy értem.
Inkább farolj ki ebből a nagy popóddal!
Paul klassz srác. Nagyon bírom.
De szerintem Micah a legjobbat érdemli, és ez a pasi nem a legjobb.
Szerintem egyikőtök sem ismeri igazán.
- Én találkoztam vele. - Tudom. De nem.
Miért, te ismered? Két hónap után?
- Nálad jobban. - Nem. Elsőre is hallottam.
Kábé napi húsz órát beszéltem vele.
Hogy úgy érzem-e, hogy megtestesít mindent, amire vágytam?
Jelen pillanatban igen.
Értsétek meg, hogy mindegy, mit teszek, remélem,
támogatni fogtok. Én csak ennyit kérhetek.
Támogatlak. Lehet, hogy dühös leszek...
Hogy jól fogok-e dönteni? Fogalmam sincs.
De ettől függetlenül csak a támogatásotokat kérem.
Melletted leszek.
Szerintem Shelby egyáltalán nem érti,
hogy Paul és köztem mi jött létre ennek az élménynek a hatására.
Szerintem alábecsülik őt az emberek. Én meg győzködhetem őket.
„Igenis szuper srác, komolyan.”
De utálom ezt csinálni.
Paul nagyon okos. Nagyon vicces.
Nagyon aranyos. Jó arc, jó ember. Szeretném, ha ezt mások is tudnák.
Konkrétan 45 másodperce vagyok távol tőle,
és máris nagyon hiányzik.
Szeretem. Bárcsak vele lehetnék!
Írok neki.
Paul a nagy szerelmem.
Ez az én életem. Az én kapcsolatom.
És ha ő életem szerelme,
azon senki véleménye sem fog változtatni.
CHELSEA ÉS KWAME ESKÜVŐJE
Megjöttünk!
Hűha! Eljött az esküvőm napja.
GYERMEKLOGOPÉDUS
Uramisten!
Egek!
Tudjátok, hogy milyen gyerekként a karácsony reggel?
Máris sírok.
Amikor csak kiugranál az ágyból, hogy kibonthasd az ajándékaidat?
Ma reggel ezt éreztem, csak százszorosan.
A menyasszonyi csokrom. De gyönyörű!
Egész életemben arra készültem, hogy egy olyan férfihoz mehessek hozzá, mint Kwame.
Kwame-ban megvan minden tulajdonság, amit kerestem.
Ő nemcsak jó férj, hanem jó férfi, jó ember,
jó barát, hűséges gyerek.
Egy szenvedélyes férfit kerestem, aki elhivatott a munkája,
a világ és a többi ember iránt.
Kwame-ban mindez megvan. Ő a legtehetségesebb, akit ismerek.
Nyugi, tartalak Elviszlek bárhová
Vár ránk a part A homok és a hullám
Mondom, az igazira vágyom
Alig várom, hogy mindennap melletted ébredhessek.
Szóval azt akartam kérdezni, hogy hozzám jönnél-e feleségül.
Ezerszer is igen!
- Szeretlek. - Szeretlek.
Én vagyok a legszerencsésebb lány.
Nem találkoztam még olyannal, akivel szívesebben lennék, mint veled.
Bármi legyen is, szeretlek.
Ma van az esküvőm! Nem semmi.
Szeretek úgy gondolni magamra, mint aki mindent végigcsinál,
elmegy a végsőkig, és bármibe hajlandó belevetni magát.
Sziasztok!
- Cső! - A fiúk.
- Mi újság, bébi? - Mi újság?
Szóval ha ma összeházasodunk, akkor mindent beleadok a házasságunkba.
Ha meg hoppon maradok, akkor foglalok egy repülőjegyet Vegasba.
Ez a legnagyobb döntés, amit valaha meg kellett hoznom.
Szerintem az az ember, aki mindezt átéli,
és nincsenek benne fenntartások, nem lehet normális.
Nekem itt semmi sem segít visszatalálni önmagamhoz.
Vagy vezessek három órát Portlandbe, heveredjek le az ágyamra,
vegyek egy nagy levegőt, és jöjjek vissza?
Mindvégig hajlandó voltam Seattle-be költözni.
- Feláldozod, amit akarsz? - Ez nem áldozat. Hanem kompromisszum.
Szerettem volna, ha tudod, hogy megismertem valakit a kísérlet során.
Haragszol?
Rendben, anya.
Szia!
Nem ment jól. Az anyám fontos része az életemnek.
Nagyon is. És szerinte nem használtam az eszemet.
Akkor is igent fogsz mondani, ha az anyád nem hagyja jóvá?
Nehéz lesz számomra szembenézni anyámmal, és azt mondani:
„Harminckét évig szerettél és a gondomat viselted,
de nem veszem figyelembe a véleményedet.”
A haverom kevesebb mint három óra múlva megnősül?
- Mindjárt megnősülök. - Igen.
Nem érzed szürreálisnak?
Tesó, amikor azt mondom...
Még mindig...
Még mindig meg vagyok lepve, nem múlt el a döbbenet.
Pár hónapja még azt sem tudtam, hogy mi az a nászajándéklista.
Értitek?
Fordulatot vett az életem.
Jut eszembe, elküldöm a linket a nászajándéklistánkhoz.
KWAME BARÁTJA
Azt hiszed, kapsz valamit?
CHELSEA BARÁTNŐJE
Istenem! De jó, hogy itt vagytok.
- Istenem! - Ki nem hagytam volna.
- Szeretlek. - Szeretlek.
Nem tudom, hogyan írjam le ezt az érzést. Mindent elsöprő ez a szeretet.
Hálás vagyok ezekért az emberekért.
Az egy dolog, hogy ideutaztak annak ellenére, hogy nem kaptak sok időt,
de hisznek is bennem.
Támogatnak a döntésemben, és hisznek bennem.
- Férjhez mész. - Férjhez megyek!
Úgy örülök.
CHELSEA BARÁTNŐJE
Ez mindennél többet ér.
Többet ér mindennél,
amit valaha elvártam volna a barátaimtól és a családomtól.
- Még most sírjuk ki magunkat! - Igen.
- Látjátok a csokromat? - Igen. Hihetetlen.
Mint egy tündérmesében.
Érzed a szíved mélyén?
Érzem a szívem mélyén.
Őrület volt ez az egész, de egyúttal nagyon klassz is.
Mint mondtam, olyan szent dolog volt a kapszulában rálelni a szerelemre.
- Azok a beszélgetések... - Nem volt ott a család.
Nem voltak ott a barátaim, senki sem befolyásolt.
Életemben először az alapján választottam valakit, hogy én mit érzek.
Úgy, hogy nem láttam.
- Érted? - Igen.
Ma megismerhetem a testvéreit. Alig várom!
A lánytestvérét Barbarának hívják. Este FaceTime-oztunk.
Azt mondta: „Csak rád nézek. Szeretlek. Jól vagy?”
- De kedves. Férjnél van? - „Ne feledd, mi a fontos!”
Igen. Van két kisgyereke.
Reméltem, hogy ők is eljönnek. De ha már itt tartunk...
Ami Kwame-t és engem illet, ezt talán nem tudjátok,
de Kwame anyja ghánai, mint Kwame,
és elég sok olyan elképzelése van, ami vallási alapokon nyugszik.
És ő például értékelné, ha a fia lenne a családfenntartó.
De a mi házasságunkban nem így lesz.
És őszintén szólva Kwame fél.
Az anyja nem adta ránk az áldását.
Számodra ez milyen érzés?
Sajnálom Kwame-t. Együttérzek vele a helyzet miatt.
Nemcsak önmagam miatt, hanem egy fiú és az anyja közti szeretet miatt is.
- Ki akarna ennek az útjába állni? - Igen.
Szóval emiatt van bennem félelem.
Ráadásul a férfiak nem állnak készen olyan korán, mint mi.
Nem.
Az elmúlt hetekben meg kellett ezzel birkóznia.
Meg önmagával is. Hogy készen áll-e.
Te igen. Te készen állsz a házasságra. Hogy feleség legyél.
De ha a másik fél nem áll készen...
- Kicsit ijesztő. - Az.
- Rémisztő. - Egyetértek, Dimi.
Az.
Az lenne a cél, hogy egyetértsetek, de egyetértetek?
Igen, de ugyanakkor te csak szenvedélyesen tudsz szeretni.
- Én már csak ilyen vagyok. - Ez így igaz.
Vagy hozzámegyek, és én leszek a legboldogabb a világon,
vagy ez lesz életem legnagyobb csalódása.
- Szia! Mi újság? - Szia!
- Kwame! - Szia!
- Igen, Kwame! - Mi újság?
- Hogy vagy? - Jól. Mi újság?
A mindenit.
De jól nézel ki!
- Szerintem... - Üljünk le!
Üljünk le!
- Úgy örülök, hogy itt vagytok. - Mi is.
- Mi is örülünk. - Igen. Mi is.
- Emlékeztek az én esküvőmre? - Igen!
Ott készült a legjobb családi képünk.
- Igen. - Az esküvődön. Mindenki rajta volt.
Sok mindenen mentünk keresztül, és örülök,
hogy ilyen férfi lettél. Jól neveltelek.
Te vagy a legjobb barátom. Egy ágyban aludtunk, szóval...
Igen.
Amikor kisurrantam, az én oldalamon aludtál, szóval...
Lehet, hogy nem te voltál a legjobb testvér.
Nem nagyon érdekelt, hová megyek. De tudom, milyen ember vagy.
Tudom, hogy fantasztikus férj leszel, és már alig várom.
Beszélni akarok anyával. Szeretném, ha tudná, hogy a véleménye,
a gondolatai igenis számítanak.
Értem.
- Beszéltem apával. - Tudja?
Igen. Örült neki, tesó.
- Boldog volt. - Örül.
- Tényleg? - Hívd fel! Örül, tesó.
És támogat, oké? De beszéljünk anyáról, a legjobb barátodról!
- A legjobb barátom. - A legjobb barátod, tudod?
Ő a legjobb barátod. Tudod?
Anyát senki sem helyettesítheti.
Így van.
- Anyára 100 százalékban számíthattál. - Sőt, 110.
Anya nagyon vallásos, folyton imádkozik.
Szóval, még ha nincs is itt, imádkozik érted.
Imádkozik, hogy jó ember legyél,
hogy jó fiú legyél, tudod? Kwame, te még imádkozol?
Hát jó. Elmondom anyának!
Kwame már 15 éve egy imát sem mondott.
Tudtam, hogy ki foglak vele vetetni a végrendeletéből!
„Szia, anya! Kwame nem imádkozik.” „Oké, végeztem vele.”
Muszáj imádkozni.
Azt viszont biztosan tudom,
hogy anya nagyon szeret, és örökké szeretni is fog.
Szóval, ha eljön az ideje, és hazajössz,
akkor majd találkozhat a menyével.
- Szerintem imádni fogja Chelsea-t. - Szerintem is.
Csak adnod kell neki egy kis időt. De ha itt az ideje,
és bemutatod neki, anya majd... Ez van.
Szeretlek. Tudod, mennyit jelentesz nekem.
Én ott leszek melletted. Jerry is.
Támogatunk, de ne hátrálj ki ebből! Ha otthagyod, visszalökdöslek.
Nem azért rángattál el idáig, hogy aztán...
- Már nincs visszaút. - Nincs visszaút.
A legjobbakat kívánom.
Imádkozhatunk egyet, mielőtt belevágsz?
- Rajta! - Aha. Gyerünk!
Jól van. Miatyánk, a te kezed gondjára bízzuk a testvérünket.
Vigyázz rá, amint belép a házasság kötelékébe!
Segíts, hogy az a férfi és férj lehessen, akinek lennie kell,
és ha gyerekei lesznek, legyen az az apa, akire szükségük lesz!
Jézus nevében ámen.
- Ámen. - Ámen.
Mit szólsz a rúzsomhoz? Szerintem ez túl sötét nekem.
Nem látom.
- Legyen világosabb! - Hadd nézzem!
- Én a világosabbra szavazok. - Igen.
Ma hozzámegyek Kwame-hoz. Én igent fogok mondani.
Ő is igent fog mondani? Képes lesz felülemelkedni
a legnagyobb akadályon, amivel valaha szembesült
élete legnagyobb döntése előtt?
Nem tudom.
De számomra ő az igazi.
De úgy döntöttem, hogy a hitem ma erősebb lesz a félelmemnél.
- Úristen. - Chels!
Chels!
Chels...
- Közelről még szebb! Chelsea! - Nézzenek oda!
Hűha! Mutasd meg a hátát is!
- Hűha! - Chelsea, gyönyörű menyasszony vagy.
Nem is lehetne szebb.
Nem.
Nézzenek oda!
Ez egy álom.
Mintha egy tündérmesében lennék.
Kislányként erről a napról álmodik az ember.
Anya, csak úgy mondom, hogy amikor...
Amikor beleszerettem Kwame-ba a kapszulákban,
és szomorú voltam, amiért nem voltál mellettem...
a neves karkötőket hordtam, amiket tőled kaptam,
és mindennap rád gondoltam.
De édes vagy.
És most itt vagyunk.
Sosem hittem volna, hogy ez megtörténhet velem.
Bízol bennem?
Bízom benned és az ítélőképességedben. Igen.
- Köszönöm. - Igen.
Bízom benned.
- Szeretlek! Minden rendben lesz. - Én is.
- Oké. - Hűha! Srácok, ezt adom.
- Ez az. - Fordulj meg!
Lássuk!
- Ez meg ki? - Moonwalk.
- Ki ez? - Oké.
- Hűha! - Tökéletes. Csak egyvalami hiányzik.
- Mi? - A cipőd.
Valami frappánsra számítottam. „A nejed.”
Gyerünk! Megy ez jobban is, Zeke!
A fenébe! Tudod, mit? Semmi gáz. Két dolog hiányzik!
Barbara!
- Jaj! - Biztos te vagy Kwame tesója.
Igen.
- Istenem! - Chelsea. Gyönyörű vagy.
Istenem! De gyönyörű. Nézzétek a cipőjét!
- De szép vagy! - Chelsea kedvéért öltöztem ki.
A mi Chelsea-nkért.
- Gyönyörű vagy. - Osztozkodhatunk?
- Igen. - Olyan gyönyörű vagy, Barbara!
Miattad csíptem ki magamat.
- Hűha! - Tessék, mert divatbolond vagy. Igen.
De gyönyörű! Imádom!
Ennek így kellett lennie. Mindennek.
- Imádom a színeket! - Tudom.
- Szóval valami kék. - Valami kék!
- Valami új. - Jaj, de kedves tőled!
Ez a mi kultúránk nőit jelképezi. Ők készítették, tudod?
- És... Tudod, mi az a kente? - Igen.
Így veled lehet egy csipet Ghána.
- De kedves vagy! Köszönöm. - Nagyon szeretünk, oké?
Csodásak lesztek.
Végre lesz egy lánytestvérem! Én vagyok az egyetlen lány.
Csak annyit szeretnék mondani, hogy köszönöm, hogy neked hála
olyan Kwame, mint amilyen.
Chelsea!
Úgy örülök, hogy eljöttetek, és hogy áldozatokat hoztatok a mai napért.
Jó, hogy itt lehetek. Megérdemled a szeretetet.
- Szeretlek, csajszi. - Juhé!
- Szeretlek. - És mind gyönyörűek vagytok!
Nehogy meggondold magad, mert visszakergetlek hozzá!
- Köszönöm, Barbara. - Szia, Barbara!
Bármilyen döntést hozol, mi támogatunk.
- A szerelemre! - Csirió.
CHELSEA ÉS KWAME ESKÜVŐJE
Hogy vagy? Izgulsz?
- Jól vagyok. - Igen?
Igen.
Mindent megkaptál, amit szerettél volna. Hajrá!
De igen, ez...
- Komoly döntés. - Az.
- Szeretnéd, ha itt lenne anya? Értem. - Naná.
Én nem anya vagyok. De tudd, hogy nagyon szeret téged!
Érted? Tudnod kell, hogy szeret.
Ügyes leszel. Kiváló férj leszel. Hadd legyünk büszkék rád!
- Jó? - Aha.
Minden rendben lesz.
Menni fog.
Ha Chelsea-re nézek, a társamat látom benne.
Aki nagyon erős. Nagyon bátor.
Szeretetteljes. Gondoskodó.
Chelsea
nagyon magabiztos. És képes megérteni másokat.
Gyönyörű, K.
Igen.
- Csodálatos. - Igen.
Mégis berezeltem.
Furcsa is lenne, ha nem így lenne.
Sok minden vár ránk, és félek. Rohadtul félek.
A leginkább attól, hogy rossz lesz.
Hogy leugrunk egy szikláról, és nincs ejtőernyőnk,
nincs védőhálónk, semmi sem működik, és becsapódunk.
Ez egy ijesztő pillanat.
Remélem, helyesen döntünk.
Nagy levegő. Megírtad a fogadalmad?
- Nem. - Oké.
- Improvizálsz? - Ismersz.
- Az én esküvőmön is így izgultál? - Nem.
- Hát én a tiéden igen. - Te jó ég! Oké.
Istenem!
Szeretlek.
Istenem!
Tessék!
- Örvendek. - Én is.
Istenem!
GYERMEKLOGOPÉDUS
- Oké. Szeretlek, apa. - Én is, drágám.
Jól döntöttél. Ugyanolyan talpraesettek vagytok.
- Mind jól fogjuk érezni magunkat együtt. - Úgy lesz.
Létrehoztok egy új családot.
Csodálatos lány voltál.
És csodálatos feleség leszel.
Álljanak fel!
Istenem!
Felsegítem.
Odaadom a csokrot anyának.
- Szia, apa! - Szia, drágám!
Szeretlek.
- Bocs, kicsim, remegek. - Semmi baj.
Köszönöm.
- Szia! - Szia!
Hogy vagy?
Jól. Meghallottam a hangodat, és...
egyből jobb lett.
Kérem, foglaljanak helyet!
Azért gyűltünk ma össze,
hogy osztozzunk Kwame és Chelsea életének ezen jelentős pillanatán,
amikor eldöntik, hogy házastársakká válnak-e.
A házasság életre szóló elkötelezettség.
A legjobb, amit két ember kihozhat egymásból.
A házasság az emberi kapcsolatok legnagyobb és legnehezebb kalandja.
Egy élethosszig tartó, testi és érzelmi egyesülés.
A házassággal szert teszünk egy bizalmasra, bűntársra, legjobb barátra.
Hozzátennétek még valamit?
Igen.
Alex Kwame Owusu-Ansah Appiah,
nemcsak azért szeretlek, aki vagy, hanem azért is, aki én lehetek melletted.
Szeretlek azért, amit azért tettél és teszel, hogy jobb ember legyek.
Ezúttal együtt vetjük magunkat az örök világegyetem mélyébe.
Nem tudjuk, hol kötünk ki, csak az biztos, hogy egymás karjában.
Te vagy a holdam jaguárja. Én vagyok a jaguárod holdja.
Szeretlek, és készen állok, hogy megéljem veled az élet legcsodálatosabb kalandját.
Elmondom, mire gondolok.
Szeretem a hangodat. Szeretem, ahogy melletted érzem magam.
Szeretem, ha nem értünk egyet, mert utána kibékülhetünk,
és ebből kiderül, milyen erősek vagyunk. Percről percre erősebbek.
Napról napra közelebb kerülünk. Azért nem kellett semmit sem leírnom,
mert így elmondhatom neked, hogy mit érzek most,
és ezt úgysem tudnám leírni.
Beleszerettem a gyönyörű lelkedbe, amikor még nem is láthattam,
hogy milyen elképesztően vonzó külsőd van.
És hihetetlen, hogy akkora mázlista vagyok,
hogy olyasvalakivel állhatok szemben, aki olyan magával ragadó, mint te.
Egy erős érzelmi kötelék miatt
döntöttetek úgy, hogy eljegyzitek egymást, és együtt élitek el az életeteket.
A belső tulajdonságaitok alapján szerettetek egymásba,
és látatlanul döntöttetek a házasság mellett.
Ideje eldönteni, hogy a szerelem vak-e.
Chelsea, elfogadod Kwame-t hites férjedül?
Fogadod, hogy támogatod egészségben-betegségben,
örömben és bánatban, jóban és rosszban?
Fogadod, hogy szeretni fogod,
és hogy támasza leszel a bajban?
Hogy lelkileg és szellemileg vele fejlődsz?
Hogy mindig őszinte leszel hozzá?
Hogy szereted, amíg a halál el nem választ?
Igen.
Hurrá!
Kwame, elfogadod Chelsea-t hites feleségedül?
A FOLYTATÁSBAN
A mai nap azért fontos,
mert ez lehet a Paullal közös életünk első napja.
Tetszem?
Mesés vagy.
Szerelmesebbek és boldogabbak vagyunk, mint valaha.
Ha szeretsz valakit, nem számít, hogy örökké működni fog-e.
A mai napon meg fogom hozni életem egyik legnagyobb döntését.
Szeretem. Igen.
Ez a fő.
Ha végül elveszíteném, azt nem viselném jól.
Az egyik pillanatban nyugodt vagyok, aztán...
Nagyon szeretem őt, de óriási a nyomás.
Nem akarok olyan házasságban élni, ahol a szüleid utálnak.
Romeónak és Júliának okkal nem sikerült.
Ez életem legfontosabb napja.
Nem akarok az az ember lenni, aki meghozza ezt a döntést,
aztán később közli: „Bocs, szívem. Nem működött a dolog.”
- Ha Brett nemet mondana... - Állj le!
Abba belepusztulnék.
Mindig is csak arra vágytam,
hogy találjak valakit, aki a belső tulajdonságaim miatt szeret.
Ideje eldönteni, hogy a szerelem vak-e.
Elfogadod ezt a nőt hites feleségedül?
Elfogadod ezt a férfit hites férjedül?
Ezen a napon ne érjen meglepetés! Ennek nem szabad megtörténnie.
A feliratot fordította: Varga Fruzsina