To je dobrý tah.
A je dole!
Smrt žralokem, nebo krokodýlem?
- Žralok. - Jo, jasně.
- Zní to drsně. - Jo.
Já radši krokodýlem.
- Víš… - Máš někdy…
Žralok tě chytí, stáhne pod vodu a utopí tě.
Ještěrky ať se jdou vycpat. Nenechám se zabít ještěrkou.
Je jako dinosaurus.
Ty kráso! Má vztek!
Renee, jak se říká tomu,
když někdo starší hledá někoho mladšího?
Je jich víc.
- Jako Scott Disick a 19letá holka? - Ano.
Predátor?
- Ne. - Rozhodně. Pokračuj.
Tři slova. Neříkej první.
Něco s kolébkou.
- Vykrádání kolébky! - Vykrádání. Ano!
Jak jsi to řekla?
- Vykrádání kolébky. Tak to je. - Vykrádání?
- Co jsi myslela? - Houpání.
- Houpat? Ne, vykrádat. - Houpat.
Já myslela, že houpat.
- Vykrádání. - Jo.
Vykrádáš kolébku. Bereš si dítě z postýlky!
LÁSKA JE SLEPÁ
A jdeme!
- Hodně štěstí, holky! - Ahoj!
Panebože.
Máš tam trubičku s třpytkami?
Ta záchranná věc?
- Ne. - Dáme si hula hop.
- Hula hop? - Jo.
Nemám Hula hop.
Otevřel jsi ledničku? Chlaďák?
- Otevřel jsem chlaďák? - Jo.
- Máš tam chlaďák? - Jo. Ty ne?
Cože?
Myslím, že ne.
- Ne. - Nemáš?
- Ne. Máš tam malou ledničku? - Mám minichlaďák.
Panebože! Mám tu ledovou truhlu.
Neviděl jsem to, měl jsem tam položené pivo.
Panebože!
Už to vidím. Nevšiml jsem si toho.
Máš hezký den?
Ani ne.
Proč ne?
Já nevím. Věci nejsou tak, jak jsem čekala, takže…
Jsi tu se mnou, takže to bude dobrý.
Izzy to ukončil.
A je to na prd. Je to na hovno.
Neřekl mi důvod,
ale vím, že se musím sebrat,
oklepat se a jít dál.
Včerejšek byl fakt náročný.
Budu k tobě upřímná.
Jedno z mých nejsilnějších spojení to ukončilo
a já to nečekala.
Docela mě to sebralo…
Můžeš mi o tom říct, nevadí mi to.
Mám pocit, že jsme před sebou nebyli zatím zranitelní.
Ty jsi zranitelná byla, ale já asi úplně ne.
Jo, taky mám ten pocit.
To mě mrzí. Je to…
Je pro mě těžké být zranitelný,
ale dneska se můžu otevřít.
Můžu s tebou mluvit?
- Co jsi říkala? - Můžu s tebou mluvit?
Jo, jasně.
Co se děje?
Toužím po tom, aby mě milovali takovou, jaká jsem.
Jasně.
A chci…
Chci, aby mě viděli takovou, jaká jsem, vážili si mě a milovali za to.
A já jsem plná vášně, jsem upřímná a milující, ale stejně…
Tak moc toužím být milovaná.
Určitě si zasloužíš být milovaná. Jsi…
Vím, že jsem hodna lásky, ale já prostě… Já nevím.
To nic.
Podle mě jsi úžasná.
Včera jsem na tebe myslel
a říkal jsem si, že bych s tebou chtěl zase mluvit.
Vážně?
Jo. Budu upřímný. Jsi moje nejsilnější pouto.
Jsi ta, na koho se těším nejvíc.
Rád si povídám i s jinými holkami, ale…
Ale každý den doufám, že budu zase mluvit s tebou.
Podle mě budeš skvělá máma.
Až bychom… Kdybychom měli děti.
Jsi mnohem víc naladěná na své city. Chápeš svoje emoce
mnohem lépe než já.
Jak se tak dokážeš před ostatními otevřít?
To jsem vždycky chtěl umět.
Ale ani netuším, jak začít.
Taková, jaká jsem před tebou,
taková jsem před každým. Nenasazuju falešné masky.
Nechovám se k jednomu člověku nějak
a ke druhému jinak.
A je to emocionálně vyčerpávající.
Může mi být ublíženo. Včera mi bylo ublíženo,
ale…
Jo…
Nelituju, protože jsem byla sama sebou.
Tuhle část sebe samé musím milovat.
Přijímám ji a nikdy se nezměním. Nebudu se omlouvat za to, jaká jsem.
To se mi líbí. To je to, co mě k tobě vážně přitahuje,
že jsi vážně…
Opravdu se dobře znáš.
A jsi otevřená a odvážná.
Když jdu mezi lidi, všichni mě tak vnímají,
ale já takový nejsem.
Je to jen zevnějšek.
Povídej, Miltone.
Když jsem byl malý, rodiče byli přísní
a mám pocit, že jsem byl v dětství nešťastný.
ze svého života.
Narodil jsem se na Havaji, ale dlouho jsem žil v Japonsku.
Bylo těžké chodit tam do školy.
Měl jsem špatné známky.
Každý den jsem se cítil jako hlupák.
A pak…
Na střední školu jsem už začal chodit sem
a zlepšily se mi známky.
Šel jsem na vysokou
už ve třeťáku na střední.
Při matuře už jsem byl diplomovaný specialista.
Hodně jsem přemýšlel už od mládí.
V tom věku asi nemáš na takové věci myslet.
Jo, donutilo tě to dospět dřív.
Jo. Já vím, jaké to je, když musíš hodně rychle dospět.
Ale nejsem tak odvážný a sebevědomý, jak si lidi myslí.
Myslím, že jsem vtipnej.
Hodně vtipkuju, protože…
Aby ses schoval, máš humor jako svou masku.
Jo.
Všechno držím uvnitř.
To není zdravé, zlato.
Stal se z toho fakt zlozvyk.
Já nevím. Mám pocit, že není moc lidí,
kteří by viděli, co je za tou mojí maskou.
To je smutné, Miltone.
Nikdo nemá návod na život.
Je to těžké. Je to vážně těžké.
Díky, že jsi mi to řekl. Vážně.
Panebože. Chci tě hned obejmout.
Já vím, já taky. Myslím, že mi to tady pomáhá.
- Ať se stane cokoli… - Jak to pomohlo?
Večer jsem na tebe myslel
a říkal si, že se ti chci otevřít.
Taky si s tebou chci nechat otevřenou mysl.
Moc jsem to nedělala.
Asi mě dostal ten věk.
Kdybych to mohl udělat znovu…
- Jo? - Nikdy bych nikomu neřekl, kolik mi je.
Kéž bych to nevěděla.
- Dokázala by sis mě vzít? - Dnes si to umím představit.
Včera ani ne. Dnes…
Včera ani ne? Páni.
Proč dnes?
Protože ses mi otevřel.
Opravdu jsem něco cítila, aniž bych tě viděla.
Předtím jsem to necítila.
Nepřehodnotila bys to kvůli mému věku?
Ne, nebudu to přehodnocovat kvůli tvému věku.
Tohle ti můžu slíbit, co ty na to?
Moc se mi líbíš, Lydie.
Já nevím. Děsí mě to, protože jsi hodně divoká.
- Takže… - Myslíš, že to zvládneš?
Počkej, nasadím si brýle, co tu přede mnou leží.
Dnes si věřím mnohem víc.
Tak dobře.
Panebože.
Sakra! Do prdele!
- Já… - Polila ses?
Já jen…
Trvaly tvoje rande před tímhle čtyři hodiny?
- V reálu? - Jo.
To ne.
Venku je tolik rozptýlení a tady jsme spolu prostě zavření.
- Jo. - Tak jo.
Mám pár otázek,
které bych ti ráda položila.
Je mi s tebou dobře. Takže…
Co chceš vědět?
Řekni mi víc o svém dětství.
- Promiň. - To nic. Nemusíš se omlouvat.
Nesnáším pláč.
To nic.
Někdy je dobré to prostě vypustit.
Když jsem vyrůstal, máma byla hodně vzteklá.
Teď ji miluju a nerad o lidech mluvím špatně.
Na mě tak zlá nebyla,
ale vybíjela si vztek na sestrách.
Prostě přišla do jejich pokoje,
probudila je a rozhazovala jim věci.
A pak…
odešla do práce.
Na začátku jsem byl moc malý, abych s tím něco udělal.
Ale když odešla, šel jsem tam a snažil se je utěšit.
Proč byla tak naštvaná, nebo to nevíš?
Myslím, že to byla jen část…
vztahu mezi ní a tátou.
Asi se je snažila chránit,
protože nechtěla,
aby moje sestry skončily ve stejných situacích.
Jen k tomu nepřistupovala správně.
Ne.
To si neumím představit.
Byl jsi silný.
A hodný bratr.
Snažím se být.
Teď už je to lepší,
ale tehdy to bylo naprd.
Štve mě, že jsem na ni byl naštvaný.
Pořád jsi naštvaný?
Ne.
Ona je fakt moc hodná.
To je dobře. Možná je teď spokojená a proto se to zlepšilo.
Já nevím. Nikdy jsem ji nepotkala.
Zatím. Zatím jsi ji nepotkala.
Naši rodiče dělají chyby.
Jsou to lidé.
Můžeme je jen sledovat
a poučit se z toho.
To špatné nepřebíráme.
- Jo. - Víš?
Nikdy nebylo tak snadné
se někomu svěřovat
jako tobě.
Tohle jsem nikomu neřekl.
Jakých nevyřčených slov bys nejvíc litovala?
Že tě miluju.
Jo. To by mě mrzelo.
Chtěl jsem říct totéž.
Taky tě miluju.
Ach bože. Asi budu brečet.
Rozbrečela jsi mě.
Nevěděla jsem, jestli k tomuhle dojdeš.
- Proč? - Já nevím.
Byla jsem jen nervózní, že ne.
- Potřebuju jen trochu času. - Já vím.
- A je to děsivé. - Já vím.
- Ale v dobrém smyslu. - Jo.
- Miluju tě. - Já tě taky miluju.
Dobře. Ahoj, cukrouši.
Ahoj, cukřenko!
Panebože.
DÁMSKÝ PŘÍBYTEK
Musíme si s Uchem vyjít vstříc.
Přišlo mi, že mě soudí.
Kdyby ti to někdo řekl, zaskočilo by tě to.
Někdy jen potřebuješ odstup a zamyslet se nad tím.
Chytrý je na to dost.
To, co teď dělá,
ho asi ovlivnilo v jiném vztahu.
Jeho minulost
nedefinuje, kdo jsi.
Přesně tak.
- Na tom musí pracovat. - Jo.
- Nesmí… - Ano.
Nemůže být arogantní. Nemůže být nafoukaný.
Nesmí se nad tebou povyšovat.
- Je to přece právník. - Jo.
Má svůj byznys, kariéru
a tohle… Budeme bojovat.
Vím, že je to těžké, ale můžeš být v klidu, že jsi to řekla,
protože víš, že už se to nestane.
UCHE, 33 PRÁVNÍK
Ahoj.
Uche.
Tohle je Aaliyah.
Já vím.
Já chci mít vztah a manželství,
ve kterém budu moct mluvit o čemkoli a ten druhý mě nebude odsuzovat.
Mám pocit, že jsi mě za to skoro zavrhnul.
Že dva roky nejsou tak dlouhá doba.
A „Jak vím, že už to neuděláš?“
Měla jsem pocit, že už nejsem hodna toho být s tebou.
Řekl jsem něco z toho?
Řekl jsem „Jak mám vědět, že už to neuděláš?“
Ano.
No,
jestli jsem to řekl, omlouvám se, protože jsem to tak nemyslel.
Každý má minulost a každý dělá chyby.
Nejdůležitější je, že mě to trochu překvapilo.
Já chápu, že tě to překvapilo a zaskočilo.
Ale…
Jak ti mám po tomhle něco svěřovat?
Nechci,
abys mě odsuzoval za něco,
co jsem udělala 2,5 roku zpět.
Protože kdyby to bylo naopak, neměla bych…
Vím, že bych takhle nereagovala.
Omlouvám se ti. Mrzí mě to.
Myslíš si, že kdybychom pokračovali ve vztahu,
zasnoubili se a vzali se, tak už takové neshody nebudou?
Vím, že budou.
Takže, Aaliyah,
já jsem takhle reagoval proto,
že jsem měl v minulosti problém
důvěřovat lidem.
Chodil jsem s někým, kdo mi lhal.
myslím, že tu jde spíš o to,
že to souviselo se mnou a ne s tebou.
Záleží mi na tobě a myslím,
že mě to i trochu děsí.
Jo. Mě taky.
A myslím, že proto, jak mě to děsí,
proto tak reaguju.
Jako kdybych se snažil najít něco špatného,
i když tam nic není.
Měl jsem to vidět spíš tak,
že se mi svěřuješ
a to je pozitivní věc.
Byla jsi ochotná se otevřít
a říct mi to,
i když jsi věděla, jak negativně já tohle vnímám.
Jo. Nebylo to snadné.
Já vím, Aaliyah.
Tomu rozumím.
Když chci, aby byl někdo upřímný,
musím vytvořit prostředí,
kde se cítí natolik dobře, aby se svěřili.
Jo…
Tolik mi na tobě záleží a přijímám tě takovou, jaká jsi
a zamilovávám se do tebe.
Mrzí mě, že jsem tohle způsobil.
Děkuji. Díky, že to říkáš.
Odpouštíš mi?
Ano.
Ovšem.
To jsem rád.
Pokud budeš ochotná být ke mně upřímná,
dokážu přijmout cokoli.
To ti slibuju.
Nechci tě ztratit, Aaliyah.
Taky tě nechci ztratit.
Bojím se stejně jako ty.
A…
Taky mám problémy s důvěrou.
Taky jsem si prošla svými věcmi. Oba musíme…
Musíme se zavázat k tomu, že nenecháme toho druhého utéct a tlačit.
Nikdy ti nedám důvod mi nedůvěřovat.
Myslím to vážně.
Toho si vážím.
Takže jsi pořád moje přítelkyně?
Ano.
Se slovy to umíš, Uche.
To bude ta poezie, co v sobě máš.
Zlomte vaz, kluci!
To je vtipný!
DJi, pusť číslo čtyři.
- Udělala jsem provaz. - Ano!
Velmi sexy.
Uno, dos, tres. Bum!
- Je tam! V díře. - Je tam? Určitě?
- Jasně! - Kamera nelže.
Randění v buňkách je jedinečné. Je to osvěžující.
- Dokázal jsem to! - Vážně?
- Přísahám. - Kecáš!
To je první za celý den.
S Izzym se skvěle bavím.
Pořád hrajeme hry.
Co piješ?
Vodku.
Opij se, než tě porazím. Co ty na to?
Hry tě udržují mladou. A taky botox.
Proč jsem taková?
Mám pocit, že s tebou můžu být sám sebou a je to snadné.
Jo. Izzy špízy.
Je v tom zázemí, ale i vášeň.
Je tu i drsná vášeň. Na to nezapomínej.
- To mi musíš ukázat. - Naživo bychom…
- Co? - Bylo by to úžasný.
Proč se směješ, než dokončíš větu?
- Protože mě to bere. - Představuješ si mě nahou.
Představuju si tě nahou od druhýho dne.
- Jo. - Jo. Určitě.
Máš tak sexy hlas. Bylo to šílené.
Proč si myslíš, že mě to zaujalo?
Udržíš krok?
Udržíš?
Ovšem.
Můžeš to aspoň zkusit.
Jo. Ne, můžu.
Budu k tobě naprosto upřímný.
Představuju si budoucnost s těmi, které jsem tu poznal.
A je těžké
to rozlousknout, fakt je to mazec.
S tebou bych si nemusel dělat starosti.
Finanční stránka
duševní stabilita.
Mám pocit, že víš, co chceš.
Je to matoucí, protože nejsi zranitelná.
S ostatními holkami jdu mnohem víc do hloubky.
A s tebou je to…
Prostě si to jen užívám.
Podle mě to zní jako mnohem větší zábava, ale to je můj pohled.
Snažíš si tady najít člověka,
se kterým chceš strávit zbytek života.
A já moc dobře vím,
že nemůžu být s někým, s kým se nemůžu bavit.
Mám z tebe motýlky.
Není to tolik o tom, že bych neuměla být zranitelná.
Můžu ti ale slíbit,
že nic nebudu dělat jen napůl.
Nikdy jsem v ničem neselhala. A nechci, abys mě někdy…
srovnával s jinými, s tím, že je snadné se jim svěřovat
a všechny ty ostatní věci.
Vím, co chci a je mi úplně ukradený,
jestli tě někdo chce tak jako já.
Nikdy jsem nestál mezi dvěma lidmi.
Se Stacy je to tak snadné.
Ale záleží mi na Johnie a chovám k ní city.
Zamilovávám se do obou,
ale z různých důvodů. Je to těžké.
DÁMSKÝ PŘÍBYTEK
Mým jazykem lásky je spánek.
„Dáme si spolu šlofíka?“ To je romantická činnost.
Fakt spolu spát.
Už máš dnes hotovo?
Ne, mám dvě rande. Jsem jen…
Jsem nervózní.
Jo.
Johnie je skvělá.
- Vážně? - Moje jednička?
Vzal by sis ji?
Rozumíme si v tolika ohledech a byla by z ní skvělá manželka.
Přituhuje.
Ve skutečném světě
se o manželství na prvním rande běžně nemluví.
- Ať je každý den lepší. - Lepší a lepší!
Tady se jde rychle do hloubky.
Od začátku experimentu
hrozně rád trávím čas s Johnie,
je mezi námi jiskra a spojení,
které se nedá popsat.
Do buněk!
Myslím si, že moje žena je teď
jen pár metrů ode mě.
- Máme lázně. - Díky bohu, že slyším tvůj hlas.
Musím si sundat boty.
- Jo… - Mám podpatky.
Nikdy jsem nebyl v lázních.
- Nikdy? - Nikdy.
Tady je bahenní maska!
Já ani nevěděl, že tohle existuje. Co jsou ty věci vzadu?
Snažím si to představit.
Co to děláš?
Připadám si jako lidské Capri-sonne.
Jaká příchuť?
Asi ovocný punč?
Já se fakt počůrám!
To nedělej.
Zachrochtala jsem. Promiň.
Rozesmíváš mě.
To jsem rád. Miluju tvůj smích.
Vím, že rád hraješ deskovky.
Vždycky hrajeme hru Celebrity
a na rodinných sešlostech nás hraje i 20.
A pár lidem to jde fakt hodně blbě.
A my se jim celou dobu smějeme.
Tam bych zapadla.
Představuju si, jak sedíš na gauči a všem se směješ.
To je milé.
Není. Proč je všechno, co řeknu, milé?
- Líbí se mi to. Tohle chci. - Já taky.
Líbí se mi, že si představuješ, jak s tvojí rodinou hraju hry.
To je milé.
Ano. Myslím, že bys tam zapadla.
Myslím, že jsem měla problém najít někoho vtipného a zábavného,
ale zároveň i
citlivého, zodpovědného
a prostě dobrého partnera.
Snad splňuju všechny požadavky.
Už jsem ti řekl, že máš všechno,
co já hledám a vypadá to dokonale.
Umím si představit, že jsem s tebou.
Něco ti řeknu.
Od začátku jsem se nepřestal usmívat.
Je mi z toho všelijak.
To je milé.
Jsem do tebe zamilovaný…
Fakt si umím představit, že si tě vezmu.
Snad je před námi 70 společných let.
Umím si představit…
Umím si s tebou představit budoucnost.
Chris se mi líbí.
S ním je to vždycky snadné.
Dává to smysl.
Vidím budoucnost.
Vidím, jak by naše životy fungovaly,
ale s Izzym se cítím jako zamilovaná puberťačka.
Nevím, kdy jsem se tak naposledy cítila.
Jakou jsi měl výchovu?
Extrémně přísnou, uzavřenou…
Rodiče byli Svědci Jehovovi.
Nikam jsem moc nesměl.
Svědkové Jehovovi nesmějí soutěžit.
Musel jsem tajit, že hraju baseball.
Nikdy jsme neslavili svátky.
Nikdy jsme neměli žádné rodinné tradice.
Neslavili jste žádné svátky?
Nic. Bylo to na prd.
Pamatuju si, že jsme ve škole měli
vánoční večírky, valentýnské večírky a tak různě.
Mě buď vyzvedli ze školy dřív,
nebo jsem seděl sám ve třídě a koukal na film.
Počkat, záměrně tě oddělili kvůli tvému náboženství?
- Jo. - Sakra.
- Jednou jsem… - To je smutný.
Měl jsem v sousedství kamarády a když byly Velikonoce,
jeden z nich řekl, že se u nich pořádá lov na vajíčka.
Pozvali mě, ať k nim přijdu taky.
Hrozně jsem se těšil.
Byli tak milí. Dali mi pytlíček
a já jsem s nimi hledal vajíčka a můj táta
se najednou objevil za plotem.
Jo…
Totálně zuřil.
Vytrhnul mě odsud
a vlastně mi ani nikdy neřekl proč.
A když se to stalo,
potřeboval jsem vypadnout.
A šel jsem k bratrancovi.
Páni, nemůžu uvěřit, že ti to říkám.
Tohle jsem nikomu neřekl.
Všechno jsem mu to řekl.
A z ničeho nic mě zastaví.
a říká: „Víš, že to není tvůj pravej táta?“
A já jenom…
Cože?
Vybuchnul jsem.
- Nevěděl jsi, že není tvůj táta? - Nevěděl jsem to.
Mohl jsem si vyplakat oči.
- Jo. - A cítil jsem se tak ztracený.
Jo.
Je to naprd, najednou máš pocit, že se nemáš na koho obrátit.
A jsi pořád u Svědků Jehovových?
- Ani náhodou. - Tak jo.
První vánoční stromek jsem měl v roce 2018.
Holka, věř mi, že jsem ho měl do dubna, možná května.
Jo.
Proto se těším, až s někým budu a přijmu tradice jeho rodiny.
Strašně moc u toho chci být,
protože jsem to nikdy neměl.
Příště můžeš přijít k nám.
- Fakt mě bereš. - Jo.
A byla jsi vdaná a já byl zasnoubený,
takže chci, aby sis byla jistá.
Jo.
Chci, abys zjistila, jací jsou ti ostatní kluci.
Jo.
Šla s nimi do hloubky.
A pokud potom všem budeš chtít mě, tak to přesně chci.
Jasně.
- Otázka. - Jo.
Teď by sis to se mnou uměla představit?
Nechci jména ani nic konkretizovat.
Jen chci vědět, kolik ti toho zbývá.
Jo. Můžu ti říct,
že vytvářím vztahy, ale…
Dnes jsi můj druhý.
S tím prvním si moc rozumím,
ale říkám si, že je to možná spíš přátelství.
Jo.
Protože tě mám fakt ráda.
Ale… Mám pocit…
S tebou je to spíš pocit než logická záležitost.
A teď se k tomu přidává i ta logika.
Souhlasím. Jo.
Vím, že jsou tu kluci, kterým se líbíš.
Chci někoho otevřeného. Chci od tebe slyšet,
že mě fakt chceš.
Jsem tu pro tebe.
Jsi to ty.
Však víš.
Objevila se Taylor a zamotala mi hlavu.
Je to ta pravá.
Miluje mou duši.
To je krásnej pocit a já o to nechci nikdy přijít.
Sundej si obě ponožky jen zubama.
Nemůžu se dočkat, až to uvidím.
Už to jde.
Skoro!
Mám to!
Mám rád svátky. Sladěná pyžama na Vánoce?
Jo, beru.
Chtěl bys?
Rozhodně.
Máma nás dodnes posílá k Santovi na klín.
Vždycky jsem se cítila divně. „Ahoj!“
A on se ptá, co chci k Vánocům.
„Chtěla bych chlapa. Přítele, pokud by to šlo.“
Obléknu se za Santu, můžeš si sednout na mě.
Perfektní.
- Zdravím. - Jak je?
- Ahoj, cukrouši. - Cukřenko.
Jak se vede?
Jde to. Měla jsi oběd?
Jedla jsem brzy. Měla jsem rohlík a brownie.
- Chyběl jsi mi. - Ty mně taky.
Taylor…
Od chvíle, kdy jsi vešla do mé buňky
jsem věděl, že jsi výjimečná.
V tu chvíli jsem nevěděl proč.
Ale jak dny plynuly a my jsme si povídali,
věděl jsem, že mluvím se ženou, která je mi souzená.
Jsi sladší než cukr,
jsi upřímná a ta nejúžasnější žena, jakou znám.
Celý svůj život hledám lásku,
ale nenacházel jsem ji.
Až teď.
Miluju tě, cukřenko.
Taylor McKinsey-Rooová…
vezmeš si mě?
Ano!
Moc tě miluju.
Já tebe taky.
To bylo krásný.
- Kéž bych tě mohla obejmout! - To bych taky chtěl.
- Miluju tě. - Já tebe taky.
Panebože, já se zblázním!
Nemůžu se dočkat, až s tebou strávím zbytek života.
Já taky.
Jsi moje vyslyšená modlitba.
- Dobře? - Tak jo.
Miluju tě a budu milovat navždy.
Taky tě budu milovat navždy.
- Dala ti kámen? - Co to asi je?
Nevím, jestli je to muskovit, nebo co.
Muskovit, myslíš?
Kvůli té barvě mě napadá biotit.
Jo, květiny. Bílé chryzantémy.
Malý dárek, malé gesto.
Mám pocit, že s Johnie
si umím představit budoucnost. Vidím šťastné, milující manželství.
Každé ráno se budu těšit, až s ní budu mluvit.
Přišel jsem si najít manželku.
Chci najít nejlepšího přítele na celý život.
Když to cítíš, víš to. A s Johnie jsem si jistý.
Páni. Haló?
Jak se máš?
Docela dobře.
To rád slyším.
Jen docela?
Vidím, jak je to s tebou snadné.
Mám tě moc ráda.
Vidím, jak to zapadá do sebe.
Musela jsem…
přemýšlet, jak na tom jsem.
Mám pocit, že z citového hlediska
mám silnější vztah s někým jiným.
A už se nemůžu motat mezi dvěma lidmi.
Vážím si toho.
Chci, abys věděla, že jsem si náš společný čas
opravdu užil.
A myslím, že jsi opravdu báječný a úžasný člověk.
To samé si myslím o tobě.
A promiň…
Nemusíš se omlouvat. To nic.
No, mrzí mě, že skončíme takhle.
Ani pro mě to není lehké.
Ale doufám…
že najdeš, co tady hledáš.
No…
tak hodně štěstí.
A…
nemusíš tady dál zůstávat. Děkuju.
Tak jo. Dobře.
Ahoj, Chrisi.
Byl jsem si jistý tím,
koho chci požádat o ruku a vzít si.
Vždycky to byla Johnie.
Opravdu jsem si myslel,
že s Johnie začnu žít.
Chci jen najít toho,
kdo mě bude milovat.
Je to hroznej pocit, když si myslíte, že nejste dost.
Je to jako ztratit nejlepšího přítele.
Uměla jsem si s ním představit budoucnost.
Dávalo to smysl, bylo by to snadné,
ale mám silnější citové spojení s někým jiným.
Je to těžký. Není vůbec jednoduchý tohle zažívat.
Jen…
Cítím se mizerně.
Pamatuj, že jsi udělala, co pro tebe bylo nejlepší.
PÁNSKÝ PŘÍBYTEK
V pohodě?
Skleničku?
- Mrzí mě to. - Ale no tak.
Kurva.
Nečekal jsem to.
Sedím tam a brečím jako idiot.
Je si jistá, nemůže za to.
Jo.
Fajn, mám to.
- Pápá! - Bavte se.
Hej!
Prstýnek na ten prst!
Dobře?
- Ahoj! - Ahoj, jak se máš?
Dobře. Takže…
Přemýšlela jsem, jestli ti to říct.
Udělej to.
Dnes jsem to ukončila se svým číslem dvě.
Jo, slyšel jsem o tom.
Nebyl jsem u toho.
Jo. Počkat, co to znamená?
U čeho jsi nebyl? On brečel?
Kurva.
Jo.
Myslela jsem, že to bude snazší.
Kurevsky těžký.
Byl to moc fajn člověk.
Je opravdový.
Já vím. Proto se mi líbil.
Rozejít se s ním a pak slyšet, že je z toho rozhozený,
je těžké.
Máš dobré srdce. Poznám to.
Jen si pamatuj, že ve finále jde o tebe.
Já vím.
Je to potenciálně celoživotní rozhodnutí.
Já vím.
V jistých ohledech byl
ten vztah…
bezpečnější varianta.
Necítila jsem k němu to, co k tobě a teď mám už jen tebe.
Nejvíc se bojím asi toho,
že nejsem dost dobrá.
To znám. Nesnáším odmítnutí.
Bojíš se, že tě uvidím a pak odmítnu?
To si nemyslím.
Vytvořili jsme citové pouto.
Nikomu jsem o vzhledu nic neříkal.
Jo, já taky ne.
Bude ti na tom záležet?
Ne, myslím, že ne. Jsem z toho nervózní. Ty ne?
Upřímně, ani ne.
Nejsi nervózní z toho, že tě uvidí, ani z toho, že ty uvidíš je?
Jsem určitě nervózní z toho, že mě uvidí.
Ale nejsem nervózní z toho, že uvidím tu osobu.
Chci být bezvýhradně milován.
Chci prostě někoho, kdo to se mnou nevzdá.
To je asi to hlavní, co chci.
Co se týká vztahů, tak to je asi má největší nejistota.
Jo.
Jdu do toho naplno, ale mám strach z opuštění.
Já taky.
To je po té ex-snoubence.
Nebudu ti lhát. Ten vztah mě fakt rozjebal.
Myslím, že mě takhle ještě nikdy nikdo nezazdil.
Příšerná nejistota.
Nechtěla jsem jít do vztahu, kde bych byla ta pochroumaná.
Jak to?
Nejsem. Jsem v pohodě…
Zlato, v pohodě. Věř mi, chápu to.
Můj život je teď fakt dobrý
a jsem opravdu šťastná.
Ale když bych ti vyprávěla svou minulost,
bude to znít…
jako 8 000 výstražných znamení.
Měl jsi někdy problémy se závislostí?
Ne. Nikdy.
Ptám se tě proto,
že můj nejdelší vztah
byl se závislým člověkem.
Když jsme se kvůli drogám rozešli,
o dva roky později
jsem studovala práva.
Byl jsem vdaná za někoho jiného.
Na Facebooku mi napsala holka.
Jediný člověk, kterého jsem kdy milovala,
zemřel na předávkování drogami.
Tehdy se to začalo kazit i s mým manželem.
Dala jsem si pauzu
od všeho v životě
a kladla si otázku „co dělám?“
„Co chci?“
„Kdo jsem? Co mě těší?“
Začala mi docházet vlastní smrtelnost.
Tohle jsem k nikomu necítila.
Jasně, byla jsem vdaná a byla jsem i v jiných vztazích…
Manželství, jo.
Jo. Ale jeho asi považuju za jediného, koho jsem milovala.
- To nebyl tvůj bývalý manžel. Správně? - Jasně. Jo.
Můj bývalý manžel byl prakticky převozník.
Ale zároveň to bylo manželství, takže to nevyšlo.
Jsem teď v jiném světě
a už nechci udělat chybu.
A než dám někomu závazek,
chci vědět, že jsem do něj zamilovaná.
Mrzí mě, čím sis prošla.
Děkuji.
Bylo to před sedmi lety.
Nosím to v sobě.
Teď jsem na tom ale dobře,
protože většina lidí bere věci jako samozřejmost.
A já ne.
Uvědomuju si,
že riskuju.
Ale…
dělám to schválně, protože zítřejší den nemáme jistý.
A já nechci žít
s lítostí.
To respektuju.
Proto jsem tady.
A proto jsem…
nejspíš chodící výstražné znamení.
Ale zároveň si zasloužím lásku.
Jo, samozřejmě. My všichni.
Jsi potichu.
Bylo to moc?
Jen všechno zpracovávám.
Děkuju, žes mi to řekla.
Nevěděl jsem to.
Já vím.
Dělá ti to starosti?
Ano.
Máš svoje problémy. Já mám svoje.
Trochu mě znepokojuje, že mám pocit, jako kdybys nechtěl…
Jako kdybys o tom nechtěl mluvit.
Nevím, co říct,
protože mě to zaskočilo.
Máš pocit, že někdo někdy dokáže vyplnit jeho místo?
Je jediný, koho jsi milovala.
Moje city k němu byly silné,
ale můžu říct, že…
to byl dobrý partner?
Asi ne.
Takže…
Jo, určitě si myslím,
že se dokážu znovu zamilovat
a taky to hledám. Přesně proto jsem tady.
Co kdybych to cítila k tobě?
Tak něco řekni.
Řekla jsem.
Neodsuzuju tě za to,
ale mám pocit, že se o tobě dozvídám nějaké věci,
které jsem měl vědět už dávno.
Teď mi to šrotuje v hlavě.
Řekla jsem, že se do tebe zamilovávám.
Jsou věci, které se o sobě budeme i nadále dozvídat?
Rozhodně.
Jestli je to překvapení, nemělo by to být.
Mám pocit, že míč je na tvojí straně.
Ale řeknu znovu, že se do tebe zamilovávám.
A když jsem řekla, že jsem tohle už sedm let necítila,
tak teď víš, co myslím.
Neberu to na lehkou váhu.
Nevím, co ještě ode mě chceš, Izzy.
Ne že bych od tebe něco chtěl.
Takhle to neříkej, prosím.
Nic mi nedáváš a já tobě všechno.
Jen všechno zpracovávám. Takhle to u mě funguje.
Panebože,
tenhle rozhovor nebude produktivní.
Pojďme se na to vyspat.
To myslíš vážně, Izzy?
Teď je toho na mě moc.
Tak jo.
Kéž by ses přestal bát.
Udělám, co budu moct. Dej mi prostě jenom šanci.
Víš, že tvoje minulost…
je pro mě důležitá, ale nic to na ničem nemění.
Na čem záleží, Izzy?
Pokud to nejsem já, beru,
ale já ti říkám, že pro mě to seš ty.
Nech si noc na rozmyšlenou.
Jestli je toho na tebe moc, nevadí.
Tak to je.
Chrisovi na mně záleží víc než Izzymu.
Do prdele!
To nic.
- To nic. - Hej.
Já jsem opustila toho, komu na mně opravdu záleželo.
Jakmile Izzy slyší něco negativního, začne mít strach.
Řekla jsem, co se dalo.
- Byla jsem klidná. Ujišťovala jsem ho. - Jo.
Jasně jsem řekla, jak to je…
Jo.
A buď si mě vybere, nebo ne.
Nechci být zlá, ale pokud si vybere Stacy, bude litovat.
Mám pocit, že jejich vztah… Ona je jeho Chris,
prostě to není to samé.
Pokud odsud odejde beze mě, tak mu po pak dojde.
- Jo. - Posral to.
- A máš pravdu. - Nebude s ní šťastný.
Je mi líto.
Ovládej se.
Stoupnu si. Budeme předstírat, že půjdeme k sobě.
Řekni mi, až se otevřou dveře.
- Tak jo. - Je láska vážně slepá?
Odhalit!
- Zatraceně! - Opakovat!
Já asi půjdu. Proč chodím tak divně?
- Ne. Jsi nervózní? - Jo.
A pořádně ho obejmu.
A pak…
- Teď si klekni. - Dobře.
Taylor. Je tohle neslušné?
Jo. Koukej vstát.
Myslela jsem, že chyba je u mě.
Že si za to můžu sama. Podle rodiny jsem vybíravá.
Ale teď vím, že nejsem vybíravá.
JP mi dává lásku, kterou jsem hledala
už pěkně dlouho.
A teď jsem tady. Jdu za svým manželem.
Takže…
No nic.
Zamilovat se do někoho beze zraku je vlastně osvobozující.
Tento experiment mě naučil, že pravá láska
se ukrývá uvnitř.
Miluje toho, kým jsem a já miluju toho, kým je.
Celou noc jsem na JPho myslela a vůbec jsem nemohla spát.
Je to ten nejlepší muž jakého jsem kdy potkala. Zasloužím si ho.
Bože,
to je šílený.
Jsem zamilovaná do někoho, koho jsem neviděla.
Lidi si myslí, že je přitažlivost důležitá,
ale já ani nevím, jakou má barvu kůže.
Doslova nevím, jak vypadá. Chápete?
Vzhled jsme neřešili a podle mě mu na tom nezáleží,
ale v noci se mi zdál jeden sen.
Ten chlap v mém snu měl blond vlasy a měl opálenou pleť
a opravdu bílé zuby.
Nevím, proč se mi to zdálo, ale bylo to tak.
To čekání mě ubíjí.
Jsem plný nadšení a setkání se blíží.
Až se uvidíme, možná nebudu vědět, co říct
a budu jenom něco mumlat.
Páni.
Miluju ji. Je to jeden z nejúžasnějších lidí,
co jsem kdy potkal a těším se, až ji konečně uvidím.
Je moje cukřenka.
Doufám, že to bude nejlepší chvíle mého života.
Panebože.
Překlad titulků: Zuzana Matějková
ÚČASTNÍCI MAJÍ K DISPOZICI TERAPEUTY.