Taylor McKinsey-Roo, te măriți cu mine?
Da!
Vrei să fii soția mea portoricană?
Da, voi fi soția ta portoricană.
Dacă nu plecăm de aici împreună,
mă voi gândi la tine tot restul vieții.
Îmi pare rău.
Chris, vreau să fiu cu tine.
Am venit aici să-mi găsesc o soție
și, la un moment dat, am crezut că am găsit-o.
Doamne!
Ești superbă!
O să-mi cadă genele. Apropo, sunt false.
Nu sunt așa lungi, de fapt?
- Nu se vede? - Ba da.
Bună! Cu cine vorbesc?
Mă numesc Uche.
Futu-i!
Lydia?
La una dintre întâlniri, era o fată care a fost cândva iubita mea.
E Lydia.
Știu totul despre el. Îl cunosc.
Sunt îndrăgostită de Aaliyah și o voi cere de soție.
Ultima oară când ne-am văzut, m-am culcat cu el.
Ești acolo?
Uche, din păcate, Aaliyah a decis să nu mai continue experimentul.
N-a mai venit.
Îmi pare rău.
CASA BĂRBAȚILOR
A plecat?
Mi-au spus că a decis să nu continue experimentul.
Nu înțeleg.
- V-ați certat ieri? - Nu.
Nu și-a exprimat nicio îndoială.
Niciuna.
Poate că i-a fost…
- Prea greu. - I-a fost greu să-ți spună.
Eu țineam mult la Johnie și mi-a fost foarte greu.
Poate s-a speriat.
Nu înțeleg. Trebuie să se fi întâmplat ceva.
A văzut că Lydia s-a logodit, nu?
Păi…
- Noi n-am vorbit despre asta. - Crezi că…
Crezi că s-a gândit că Lydia s-a logodit cu tine?
Nu.
Una e ca fiecare să aibă foști parteneri
și alta e să locuiești practic
cu fosta parteneră a celui cu care vrei să te căsătorești.
O știam pe Lydia dinainte.
Am fost împreună o vreme.
Am aflat și apoi am vorbit despre asta.
- Asta e. - Nu contează.
E urât din partea ei să nu spună o vorbă,
să nu știi ce se întâmplă.
Sigur îmi scapă ceva.
DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
Deci s-a suit în avion și a plecat?
Da.
Și n-a mai vorbit nimeni de atunci cu ea?
Corect.
Nu înțeleg.
Nu și-a exprimat nicio reținere ieri.
Eram pe aceeași lungime de undă.
Mi-a zis că mă iubește. I-am zis că o iubesc.
Spune că se vede căsătorindu-se cu mine. Se vede trăind alături de mine.
Iar acum să plece fără să spună nimic…
E…
Nu pot să-mi explic.
Nu pot accepta fără să încerc să vorbesc cu ea.
Trebuie să vorbim.
Dacă vrei să o contactezi,
Marco poate s-o sune și s-o întrebe dacă vrea să vorbească cu tine.
Dacă vrei s-o contactezi după ce pleci de aici, e decizia ta.
Vreau să vorbesc cu ea.
Vrei să vedem dacă îi răspunde lui Marco?
Poate să-i zică: „Sunt aici cu Uche. Vrei să vorbești cu el?”
Da.
Bună!
LA TELEFON AALIYAH
Știu că avem mai multe de discutat, dar acum sunt aici cu Uche
și voiam să știu dacă ai vrea să vorbești cu el.
Bine.
- Bine. - Îi dau telefonul.
Bine.
Alo?
Uche?
Aaliyah, ce s-a întâmplat?
Am avut un schimb de replici cu Lydia
și n-a mers prea bine.
- Am vorbit despre asta. - Situația s-a schimbat.
Ce a spus Lydia?
Eram cam nervoasă.
I-am zis: „Dacă nu mă cere de soție, n-ai decât să te întorci la el.”
A zis: „Du-te dracu'! Nu-l vreau înapoi.”
Ce ți-a venit?
Sincer, simt că mă sufocă prezența ei.
De cum mă vede, vorbește despre tine.
Ce contează? E de domeniul trecutului.
Uche, îmi pare rău.
Ai lăsat o tipă să se bage între noi?
Din cauza a ceva ce a zis?
Când iubești pe cineva,
nu pleci fără să-i spui niciun cuvânt.
Te rog, nu!
Ești acasă? Unde ești acum?
Acasă.
De ce n-ai rămas aici să vorbim?
Ce simți față de mine acum?
Te iubesc și te vreau în continuare.
Atunci de ce nu ești aici?
Uche, te iubesc. Eu…
Dacă iubești pe cineva, vorbești cu persoana respectivă.
- Nu e un mediu obișnuit. - Știu, dar asta e și ideea.
Dacă putem trece printr-o situație stresantă,
înseamnă că am rezista într-o căsnicie.
N-aș face așa ceva într-o căsnicie.
Dacă nu suporți să fii în aceeași cameră cu cineva cu care am fost împreună…
- Pe urmă vom fi căsătoriți. - Nu, Aaliyah.
Nu vom ajunge acolo.
Dacă nu poți suporta așa ceva, nu vom ajunge să ne căsătorim.
Nu-mi vine să cred că o fată ți-a zis ceva și ai lăsat asta să ne despartă.
De unde știi că, anul ăsta, când a fost la tine acasă
nu ți-a citit e-mailul și nu s-a înscris apoi la show?
Glumești acum?
Mă întrebi pe bune chestia asta?
Nu știu cum ați ajuns să fiți amândoi aici.
Nici eu nu știu, Aaliyah,
și ți-am spus-o.
Habar n-am cum de a ajuns aici.
Ce rahat! Toată situația asta…
Vorbești întruna despre ea, de parcă…
- Pentru că deocamdată nu sunt cu tine! - Era vorba de o zi!
O singură zi! Trebuia să stai în aceeași cameră cu ea o zi
și ai ales să te duci acasă.
Nu e corect din partea ta să spui
că nu-mi pasă de tine sau de relația noastră
fiindcă am vrut să mă protejez pe mine.
Exact. Te-ai gândit la tine. Nu te-ai gândit deloc la mine.
Tu te gândești la mine acum?
Mă pregătesc să te cer de soție, să-ți zic că vreau să trăim toată viața împreună.
Da, mă gândesc la tine! Doar la asta mă gândesc.
Nu mi-ai lăsat nici măcar un bilet, nimic.
- Nu puteai să-ți iei rămas-bun? - Nu am avut timp. În acel moment.
Nu-mi vine să cred.
Ce prost sunt!
- Nu ești prost. - Sunt un idiot.
Ba nu ești.
Exact de asta îmi era frică.
Că voi intra într-o relație cu cine nu trebuie.
Dacă așa crezi, poate n-ar trebui să mai vorbim.
Nu, nu vom continua să vorbim.
Te rog, poți să nu iei decizia asta acum?
Nu mai vreau să vorbesc cu ea.
Nu vreau numărul ei de telefon.
Nu vreau s-o mai văd.
De când mă știu,
bărbații au fost atrași de cum arăt.
E prima oară
când cineva a devenit interesat de mine
datorită personalității mele, a gusturilor și pasiunilor mele.
Faptul că eu și Milton ne-am îndrăgostit unul de altul
e întruparea fericirii.
Nu, e „întruchiparea”. Zicea el că mă mai învață limba engleză.
Să am lângă mine o persoană ca Lydia, care mă înțelege cu adevărat,
care îmi înțelege umorul și înțelege cum gândesc,
e ceva de care nu mă pot lipsi.
Indiferent dacă e gălăgioasă sau face pe șefa,
dacă e înflăcărată sau grijulie,
simt că e prietena mea cea mai bună.
Doamne!
De obicei, bărbatul e mai în vârstă cu un an sau doi.
Dar acum bărbatul e mai tânăr cu șase, aproape șapte ani.
M-am tuns ieri și am mustața mai mică ca de obicei.
Sunt proaspăt ras și mă simt cam nesigur pe mine. Tocmai azi!
Cred că arăt prea tânăr. Ăsta e adevărul.
N-am niște țepi care să mă facă să par mai matur.
Se vede că am 24 de ani.
Lydia are 31 de ani
și ar putea să creadă că eu arăt de 12 ani.
N-am nicio idee cum arată.
Nu am în minte nicio imagine…
Nu știu dacă e alb sau e de culoare. E prea înalt? E prea scund?
Va fi o surpriză.
Cred că există dragoste pe nevăzute,
iar eu m-am îndrăgostit de personalitatea lui.
Dar mă voi răzgândi când îl voi vedea?
Bună!
- Doamne! - Ce mică ești!
Ce înalt ești!
Ești atât de înalt! Doamne!
Ești superbă.
Tu ești chipeș!
- Ai părul foarte creț. - Știu.
- Arăt cum te așteptai? - Nu.
- La ce te așteptai? - Nu la asta.
De când aștept momentul!
Am ceva pentru tine.
O rocă.
Aoleu! Știam că voi fi neîndemânatic.
E invers.
Lydia Arlene Elias Gonzalez…
Da?
Te căsătorești cu mine?
Da.
- Știi unde să-l pui, da? - Nu, spune-mi tu!
Se potrivește?
Da. Doamne, e superb!
Mulțumesc foarte mult!
Deci așa arată tocilarul meu.
Da. Mi-am lăsat cravata acasă.
Dar ai mustață.
- E mai stufoasă de obicei. - Serios?
Vai de mine! Cât de stufoasă?
O să-ți placă.
- Fir-ar să fie! Transpir ca dracu'. - De ce transpiri? Ai emoții?
Eu să am emoții? Niciodată.
Mă bucur că, în sfârșit, ne vedem.
- Da. - Nu-i așa?
- Ce nebunie! - Da.
Doamne!
E minunat să închid ochii și să-ți ascult vocea.
Doamne!
De când aștept clipa asta!
- Ce înălțime ai? - Am 1,78.
- N-ai 1,78. - Ba da.
- Ba nu. - Ți-am zis din prima zi că am 1,78.
- N-ai atât. Îți spun sigur. - E din cauza pantofilor.
N-ai 1,78.
Bine, am doi metri.
Zic că am 1,78 fiindcă sună mai bine.
Vai de mine!
Nu e deloc cum mă așteptam.
Mă mărit cu un uriaș!
Doamne,
ce mâini mari ai!
Ești jigantic. Există cuvântul ăsta?
- Cum ai zis? - Gigantic.
Există cuvântul? Gigantic. Da.
- Ești gigantic. - Îți iau niște cartonașe.
- Nu… - Sau un meditator.
Nu, nici vorbă!
Nu prea pricep ce zici. Zâmbesc și dau din cap.
Pe bune? Engleza mea e perfectă.
- Da. - Sigur. Ce mâini mici ai!
Așa e.
Eu m-am gândit: „Face pe șefa și vorbește tare.
- Trebuie să fie o femeie uriașă.” - Nu, sunt mică și apetisantă.
- Mică și apetisantă? - Și înfocată.
Încă o dată.
Probabil ne vom săruta mult.
- Știam că o să mă placi. - Cum?
Pentru că sunt o fată frumoasă.
Nu! Ți s-a suit deja la cap.
O să plec și o să zic: „Mă mai gândesc.”
- Termină! - Când plec de aici…
Nu e adevărat.
Te iubesc.
O să ne sărutăm întruna.
N-ar trebui să mă ridic.
Așa se întâmplă când ai 24 de ani și…
Ne vom ocupa de asta.
Mă simt mai în vârstă.
Cam de… 26 de ani…
De asta zici: „Nu-mi pot rade mustața, că aș arăta ca un copil de 12 ani.”
Ia mai taci!
Ador inelul.
- Te iubesc. - Și eu.
Nu a interesat-o cum arăt.
Nici pe mine nu m-a interesat cum arată. Dar ajută faptul că e atât de sexy.
Sau poate că legătura emoțională dintre noi…
o face mai atrăgătoare.
Nu știu, dar nu-mi pasă.
Chiar există dragoste pe nevăzute.
- Te iubesc. - Și eu.
Eu te iubesc mai mult.
Te iubesc mai mult.
Probabil.
Termină!
Pe curând! Pa!
E unul dintre cele mai fericite momente din viața mea.
Doar când ne vom căsători voi fi mai fericit.
De fapt, știu doar că acum sunt foarte fericit.
Dumnezeule!
NICK ȘI VANESSA LACHEY
În acest experiment…
Trei cupluri s-au îndrăgostit și s-au logodit fără să se vadă.
STACY ȘI IZZY
LYDIA ȘI MILTON
Ce mică ești!
TAYLOR ȘI JP
- Ești îndrăgostit? - Îndrăgostit.
Cuplurile se îndreaptă spre o stațiune romantică din Mexic.
CANCUN, MEXIC
Doamne!
- Dă-l jos! - E de lână.
- Dulceață! - Cum e, Dulcico?
- E palpitant. - Da.
- Bun-venit la Grand Velas Riviera Maya! - Mersi!
- Ce de lucruri ai! - Am doar două valize și o geantă.
- Deci… - Tu ai restul.
Au ocazia să afle dacă atracția fizică e la fel de solidă ca legătura emoțională.
Cu doar patru săptămâni până la nuntă, iubirea lor va fi pusă la încercare.
Până acum, atracția s-a bazat doar pe o legătură emoțională.
Îi vor despărți oare aspectul fizic, rasa, stilul de viață sau propriile complexe?
Va putea dragostea să învingă toate obstacolele?
Mamă!
Doamne!
- Doamne! - E fantastic!
Nu!
- Știi ce mă entuziasmează? - Ce?
Baia.
- Dar pe tine? - Jacuzziul.
- N-am avut niciodată o cameră cu… - Violonist?
Și asta, dar mă gândeam la jacuzzi.
Da.
Diseară, jacuzzi!
- Te bucuri? - Da.
De ce te-ai înroșit?
E cald aici.
Chiar este.
Logodnicul meu!
- Și acum ce facem? - Ne purtăm normal.
Eu m-aș dezbrăca și aș merge la jacuzzi.
- Eu aș vrea o baie rece. - Acum? Da.
Mi-au trecut prin cap tot felul de chestii.
- Despre momentul când ne-am văzut. - Ce?
Ce?
A fost ciudat. Mă gândeam că poate nu mă placi.
- Că poate nu sunt cum te așteptai. - Sunt eu mai timid.
Am întors totul pe toate părțile. Serios, am și plâns.
De ce?
- Mă gândeam doar la asta. Tu nu? - Nu.
Nu te-ai gândit la nimic? Nu te-ai gândit că a fost ciudat?
- Știam că va fi ciudat. - Așa-s bărbații.
- Da. - E bine de voi.
Am plâns de mai multe ori.
Acum mă simt mai bine.
Asta e bine.
Îți miroase gura.
- Scuze! - Probabil și mie.
Mă bucur să fiu aici cu tine, domnule JP.
Și eu. Ne vom distra.
- La ce te gândești? - Ai buze foarte frumoase.
Ai ochi frumoși și părul îți stă foarte bine.
Nu pot zice la fel despre mine…
- Da. - Doamne!
Te gândești să mi-o tragi.
Doamne!
E altfel decât ultima oară când te-am văzut, și mă bucur.
Bine.
Mă simt mult mai încrezătoare și…
- Încep să simt fluturi… - Nu-i așa? Și eu simt la fel.
Toate lucrurile pe care le credeam despre tine
când nu te văzusem încă…
simt că îmi taie respirația.
Așa mă simt.
Da.
Da?
Da.
Așa mă faci să mă simt, serios.
Nu mi-am imaginat că mă voi simți atât de în largul cu tine.
Vreau doar să ne giugiulim întruna.
Sunt aici. Hai să ne giugiulim!
Eu știam că așa va fi.
Eu la asta visam.
Ce priveliște frumoasă!
Sara… Sarso… Saratosas?
Cum se numește chestia aia roșie?
- Alghe? - Alge?
Ne punem la punct.
Termină!
E superb.
- Trebuie să-mi scot ochelarii. - Serios?
Da.
- E foarte plăcut. - Da.
Te relaxezi.
- Ce e? - Nimic. Ai părul frumos.
Mersi.
Și urechile mici.
- Îmi examinezi toată fața? - Eu am urechile…
Sunt mari.
- N-am zis că sunt urâte. - Ai zis că sunt mari.
- Nu înseamnă că-s urâte. - Sunt cât trebuie în raport cu fața.
Cred că ai o față mică,
dacă mă înțelegi.
Nu.
Și nasul mare.
- Gura mare. - Da.
Vreau doar… să te tachinez puțin.
Ți-au crescut niște fire pe sub piele.
Știu, am o grămadă.
Mă bărbieresc mâine, altfel o să mă doară.
Merge și cu penseta.
Să nu te prind!
- Aștept să crească și mă rad pe urmă. - Lasă! Nu-mi place cu barbă.
- O să vezi, o să crească peste tot. - Nu!
- Am un cuvânt de zis! - Și în noaptea nunții…
- În ziua nunții, o să fie… - Nu!
Nu sunt de acord!
- Poate-mi las cioc. - Ce? Nu!
- Dacă nu mă văd cu clienți… - Nu te lași pe tânjeală cu mine.
Vor fi și zile din astea.
Sunt cu șase ani mai mare decât Milton.
Sincer, nu mi-a fost ușor să pun laolaltă vocea și aspectul fizic.
Are o voce foarte profundă…
și groasă.
Când l-am văzut, m-am gândit că se potrivește cu înălțimea lui.
În afară de asta, n-am putut…
Fiindcă are doar 24 de ani și se cam vede, dacă mă înțelegeți.
Pare foarte tânăr.
Dar acum, că l-am văzut și am petrecut timp cu el,
pot spune că e extraordinar, că are umor și e foarte deștept.
Se poartă foarte matur.
E ușor de înțeles de ce mă îndrăgostesc de el.
Mă îndrăgostesc de el!
Cu ce ne mai ocupăm azi?
Vrei să știi?
Am o idee.
Așa!
Deci…
Noroc!
Să fim împreună toată viața!
A fost ciudat când ne-am văzut prima oară.
După ce vorbești printr-un perete, e cu totul altfel să vorbești în persoană.
Nu crezi?
- E mai greu, nu? - În multe privințe.
Știu că e prea curând, după o singură zi împreună, dar…
Mă gândesc la nuntă.
Ai o presimțire bună? Suntem hotărâți?
- Da? - Suntem hotărâți să câștigăm.
Mergem și la o emisiune-concurs.
- Nu. - De ce nu?
Am putea…
dar nu știu ce să zic.
M-am gândit că în patru săptămâni…
E un angajament pe viață.
Iar eu nu voi divorța, din cauza alor mei.
Nici eu.
La asta…
- La asta te gândești? - Da, întruna.
Îmi zic: „Voi fi pregătită în patru săptămâni?”
- Știi? - Știi?
- Nu știi. - Ba știu.
- Dar mai avem timp. - Știu.
Îmi tot spun că nu trebuie să decid azi.
Dar creierul îmi zice: „Trebuie să știu ce se întâmplă.”
Am încercat să-mi zic: „Relaxează-te! Vei ajunge la o concluzie.”
Dar voiam să-ți spun că e ceva ce mă frământă.
- Știi? - Știi?
- Trebuie să vorbim. - Știu.
- Despre ce vom vorbi? - Nu știu.
Ne putem preface că e un zid aici.
Putem. Ca în capsule.
- Am lăsat jos capacul de la WC. - Bine. Mulțumesc.
M-am gândit că ar fi frumos să-l las jos.
- Am văzut. - Prima oară.
Mersi, apreciez. Deși nu ar fi un motiv de despărțire.
Dar gândești altfel. Trebuie să realizezi că locuiești cu o femeie.
Da.
Vreau doar să știi cum stau și ce mă frământă.
- Te gândești prea mult. - Da, disec tot.
- Dar nu e ceva atât de rău. - Nu e.
E un mare pas, pentru tot restul vieții.
- E important. - Da.
- Știu. - Înțeleg.
- Ne descurcăm noi, da? - Da.
Pentru că te iubesc.
Există dragoste pe nevăzute, JP?
Să zicem.
Și îmi place.
Normal!
De ce faci așa?
Exista o oarecare atracție sexuală în capsule,
dar când vezi cealaltă persoană, zici:
„Bine, acum vom trece la fapte.”
Ai ochi albaștri. Foarte albaștri.
Ce ai observat prima oară la mine?
Zâmbetul tău.
- Și aveai genele alea bătătoare la ochi. - Nu-i așa?
Încercam să nu mă uit la ele.
Și ochii tăi.
Ochii tăi seducători.
M-am uitat în ochii tăi și am zis: „Doamne!”
- Minți? - Nu.
Bine.
Bună! Mă trezesc alături de iubitul meu.
Prima noapte împreună. Prima dimineață împreună.
- Cum te simți? - Bine.
Mă simt incredibil.
Când m-am trezit azi și m-am uitat la ea,
m-am întrebat dacă visez.
Doamne! Chiar suntem aici, n-a fost un vis.
M-aș obișnui foarte repede.
Te așteptai să fie așa ușor să dormi cu mine?
Da.
- Serios? - Mă gândeam că va fi foarte ușor.
Ești groaznic.
Trezește-te!
- Trezește-te! - Nu.
A fost cea mai tare noapte din viața mea.
Mi s-a părut foarte natural să dorm cu tine. Nu m-am simțit ciudat.
- Le ai cu giugiulitul. - Și tu. Dar ți se face cald.
Tu dormi foarte liniștit.
- Mă mir. - Serios?
Da. De obicei, mă foiesc mult.
Când te foiai, te întorceai spre mine.
Erai drăguță. Mă pupai și puneai capul pe pieptul meu.
- Sigur am fost eu? - Da.
A fost într-adevăr o surpriză, dar una plăcută.
Ție cum ți s-a părut?
Ce m-a surprins cel mai mult?
Cât de dotat ești.
Am zis: „Da! Ce bine!”
Pe asta am rezolvat-o.
Ce am mai rezolvat aseară?
Am înfundat toaleta.
Mă duc să verific,
să ne asigurăm că nu avem nicio problemă.
Pe podea.
Doamne!
Pe o scară de la unu la zece,
unu însemnând că putem sta liniștiți iar zece…
Sunăm la recepție?
Da.
Doamne!
Nu. E tot înfundat.
Ne trebuie o pompă.
Sau un instalator.
- Păi… - Sunt o femeie puternică.
Stacy a înfundat toaleta.
Se cacă de rupe.
Ce vrei să facem azi?
Ce vrei să facem azi? Ce vrei să facem?
Totul e firesc. Simt că sunt cu cea mai bună prietenă a mea.
Ne distrăm de minune. Râdem.
Trecem și la chestii adânci, dar totul e foarte natural.
Ne pregătim și mergem.
- 'Neața! - 'Neața!
- Cum ai dormit? - Excelent.
- Te-am ținut în brațe tot timpul. - Aproape tot timpul.
Ți-am spus că-mi plac îmbrățișările.
- Ți-a plăcut să dormi cu mine? - Da.
În sfârșit, nu mai dorm singură.
Niciodată.
Ne sculăm să bem cafea?
- Vrei o cafea? - Da.
- Hai să facem cafea! - Haide!
Nu. E prea fierbinte.
Așteaptă puțin să se răcească!
Da.
E plăcut s-o țin în mână, fiindcă…
- E caldă. - Da, și e frig aici.
Bine.
Nu e așa fierbinte cum credeam.
- Te duci să faci duș? - Da, trebuie.
Nu știu, poate e emoționat. Poate fiindcă mă vede pentru prima dată.
Poate că în capsule s-a bazat mereu pe mine să fac conversație,
dar când i-am zis chestia asta aseară, a spus:
„Poți să vorbești tu.”
Nu așa funcționează o relație.
L-am întrebat: „Nu-ți pasă? Nu înțeleg.”
Crede că putem ignora problema.
Crezi că poți să dormi cu mine tot restul vieții?
Nu știu.
A fost plăcut.
Așa e.
Da.
A fost plăcut.
Scuze!
Mă simt frustrată.
Și stresată. Și simt că am luat o decizie greșită.
Nu-mi place să fiu forțat să fac conversație.
Prefă-te că e un zid între noi, dacă vrei.
Poți dormi cu mine toată viața?
Dacă nu sforăi.
Glumesc.
- Nu ți-ai dat cu nicio cremă. - N-am nevoie.
Așa îmbătrânești mai repede.
Dar nu e o problemă, fiindcă arăți ca un copil.
- Pot să pretind că am 27 de ani. - Ba nu poți.
- Câți ani mi-ai da? - 24.
De fapt, 21.
Când te-am văzut, m-am speriat. Am zis: „Chiar că pare prea tânăr.”
Eu am zis: „E al dracu' de bătrână!”
Doamne!
Ce zici despre ce s-a întâmplat dimineață?
- Și anume? - Era cât pe ce să trecem la acțiune.
- Și am fost întrerupți. - Room-service!
N-a fost să fie.
Așa cred și eu.
Nu mi-ai zis încă ce-ți place.
Sunt bărbat, sexul e mereu plăcut.
Nu mi s-a întâmplat să zic: „Ce nasol a fost!”
- Chiar dacă mă agit doar eu… - Poate fi nasol.
Da, pentru femei.
Când văd copiii ăștia, știu că nu vreau copii.
- E ca naiba. Înțelegi brusc. - Plâng întruna.
- Și noi vom tot exersa făcutul copiilor. - Nu vreau copii acum.
Vom exersa mult, fiindcă repetiția e mama învățăturii.
În cinci ani. De acord?
- Eu… - Cinci ani.
- Mă sperie. - Să zicem mai mult?
- Să zicem zece ani. - Nu, e prea mult. O să fiu prea bătrână.
- Ești deja. - Dacă te mai iei de mine, te înec.
- Cine ai vrea să se mărite? - Toate fetele.
Cred că singura care mă preocupă e Lydia.
Nu vorbi în spaniolă cu ea! N-aș înțelege nimic.
Promit. Vorbesc în engleză. Dacă mă ia în spaniolă, zic…
- No comprende. - No comprendo.
No comprendo.
- Da. - Va fi amuzant.
- Nu face pe șmecherul! - Nu fac.
- Am ajuns la plajă. - În sfârșit!
- Bun-venit la Grand Velas Riviera Maya! - Mulțumim!
- O Margarita? - Da. Tu vrei?
- Da. - Două Margarita.
Vine Milt Lunganul!
Bună!
Sunt singurul fraier la bustul gol?
Da!
Am reușit!
- Cum îți merge, frate? - Excelent!
Când l-am văzut pe Izzy azi, mi-am zis:
E tipul de bărbat pe care-l aleg de obicei.
Dar îl iubesc pe Milton la nebunie.
Nu contează cum arată Izzy.
N-am regrete.
Să înceapă petrecerea!
Haideți!
- Dați-i drumul! - Încă puțin.
- Rahat! - JP, poți și mai bine!
- JP! - Bravo!
JP e un tip pe care te poți baza!
JP e un partener bun.
E rândul meu.
Milton e un copil.
E total lipsit de experiență.
E genul poreclit „chirurgul”. Ideea e că toți pregătesc sala de operații,
iar chirurgul e vedeta.
Ceilalți pregătesc tot, iar chirurgul vine și zice: „Puneți-mi mănuși!”
Milton e ca un chirurg. Habar n-are ce se întâmplă.
Își face apariția și așteaptă… Așa e Milton.
- Câștigăm! - Sunt aici.
Da! Lydia, am câștigat!
Lydia e foarte atrăgătoare. E frumoasă. Are părul frumos.
- Hai să vorbim puțin! - Bine.
Mă bucur pentru ea și Milton. E clar că e îndrăgostită de el.
Dar, având în vedere ce s-a întâmplat în capsule,
vreau să mă asigur că nu e supărată.
Vreau să vorbesc cu tine fiindcă știu că ești o fată drăguță, fantastică.
Mă bucur pentru tine. Pare că te simți foarte bine.
Mulțumesc.
Suntem oameni integri.
Țineam sincer la tine. Țin și acum.
Și nu vreau să fie vreo râcă între noi.
Dar e nasol și să ți se taie macaroana.
Îți zic care a fost poziția mea, ce a fost în capul meu.
Când începi acest experiment,
nu te gândești că vei face pe cineva să sufere.
Când am terminat-o cu tine, mă interesa Johnie.
Îți zic cum stăteam. Stacy de-abia apărea în peisaj.
- Da, mi-a zis. - A fost o mare surpriză.
Cred că Johnie m-a atras fiindcă simțeam că am nevoie de cineva
care să fi trecut prin chestii similare,
iar noi aveam multe în comun.
Ea a fost căsătorită, eu am fost logodit. Am trecut prin chestii asemănătoare.
Cel puțin așa credeam, și de asta am vrut să văd unde ajungem.
- Da. - Dar…
Cu tine…
a fost la fel.
Știam că ești sinceră și bine intenționată.
Se vede că ești deschisă și drăguță.
Dar apoi am început să vorbesc cu Stacy.
Pur și simplu, am avut o legătură mai puternică cu altcineva.
- Nu mi-a fost nici mie ușor. - Eu cred că…
N-a fost doar vina ta.
E toată situația asta.
N-aș fi mers așa departe dacă n-ar fi fost ceva acolo.
Era o legătură între noi…
Dar aveam o legătură mai puternică cu altcineva.
N-am vrut să te țin încurcată cât mai mult și să zic:
„Super! Ce mă distrez cu ea! Pare o tipă sexy.”
N-am vrut să fac asta.
Te cred, dar te asigur că sunt îndrăgostită de Milton
și n-am resentimente față de tine.
Evit să rămân în relații proaste cu cineva.
Și eu.
- Apreciez ce-mi spui. - Da.
- Cred că ești un tip grozav. - Mersi!
Dar pur și simplu n-a fost să fie. Asta e.
O să aveți probleme cu gâtul.
- Amândoi. - Da.
Se vede pe tine că v-ați tras-o.
- Nu. - Pe bune?
- Nu mă așteptam. - Nu-i așa?
Izzy e drăguț. Așa mi s-a părut de la început.
Da.
E drăguț. Îmi făceam griji fiindcă toți m-au avertizat că e un crai.
Ziceau că o să-mi frângă inima.
E foarte drăguț. Și nu doar cu mine.
Ce drăguț! Deci chiar el e alesul?
Îmi place.
Nu e deloc cum mă gândeam că va fi alesul.
Nici nu credeam că-mi voi găsi alesul.
- Chiar nu credeam. - Ce? Așa o fată frumoasă?
Toți speram să ne îndrăgostim, dar nu ne așteptam să se întâmple.
Ce te-a atras la JP?
Imediat după a doua întâlnire, ai zis: „Ne vom căsători. Mi-am găsit perechea.”
- Ce te-a făcut să fii așa sigură? - Era foarte sincer, prietenos.
Mi-a plăcut felul lui de a se purta, chiar și fără să-l văd.
Și mă simțeam în largul meu.
Mă simțeam în siguranță. Acum nu mai e așa.
Mă simt în siguranță, dar nu în largul meu.
Era altfel în capsule, dar…
Mă întreb de ce era altfel acolo.
De ce crezi că vă era mai ușor să comunicați acolo?
Nu mă vedea.
Te înțelege mai bine decât îl înțelegi tu?
Poate că eu am greșit când am spus „da”.
În clipa aia eram foarte sigură.
Dar el e așa cum e.
În momentul ăsta, nu cred că mai are importanță…
dacă vorbește cu mine, fiindcă, parțial, e și vina mea.
Dacă vrei să meargă, trebuie să faci eforturi.
Cu siguranță.
Nu m-am îndrăgostit de el degeaba.
Am avut eu motive.
- Să înceapă petrecerea! - Îmi scot tricoul.
- Fir-ar să fie! - Da!
- E… - Vrei o pălărioară?
- Vrei? - Nu.
- De ce? - O să zboare.
Nu, poți să o legi.
Sunt deja ciufulită.
Cum te simți?
Ceilalți o duc excelent.
- Mă stresează puțin. - De ce?
- Fiindcă… - De ce te preocupă alții?
Nu mă preocupă, dar sunt foarte implicați, iar noi nu suntem.
- Mersi! - Poftiți!
- Mulțumim. - Pa!
Vrei mâncare?
- Dă-o naibii! - Ce?
- Dă-o naibii! - Dă-o naibii!
- Ești supărat? - Nu.
Pari supărat.
Eu și Taylor trecem printr-o perioadă mai grea
și… nu știu cum să rezolv problema.
- Vrei să stăm la masa asta? - Da.
Parcă doar eu voiam să fim aici.
Simt de când am ajuns că vrea să plece și asta nu s-a schimbat.
Nu știu ce aș putea să zic sau să fac ca să se răzgândească,
și e nasol să fii în situația asta.
Nu cred că ar trebui să fie atât de greu. Nu știu.
Toți zic: „E grozav. Au existat și momente jenante, dar altfel e grozav.”
Eu încerc. Vreau să depășim momentul.
Nu-ți pierde speranța, și va fi în regulă.
Prezentul e tot ce avem.
Chiar e tot ce avem.
- Bine… - Viitorul va fi cum va fi.
Nu renunț.
Eu chiar îl iubesc pe JP. E un tip dintr-o bucată și e onest.
N-am mai avut cu nimeni o legătură emoțională cum am cu JP.
Hai să încercăm apa! Să vedem dacă e rece.
Sper că vom trece cu bine prin acest experiment,
iar la final ne vom căsători, vom fi fericiți
și vom avea o viață fantastică.
Crezi că o să fie rece?
Puțin, dar nu foarte rece.
E adevărat și că e tăcut și timid, dar e în regulă.
Am mai avut iubiți tăcuți,
dar nu m-am angajat că-mi voi petrece toată viața cu un om tăcut.
Sunt eu vorbăreață, dar nu pot vorbi doar eu toată viața.
Nu pot fi doar eu cea care deschide orice discuție. Nu așa va funcționa.
Ce frumos e! Uită-te în jur!
Dacă ne vom căsători și vom locui împreună 50 de ani,
n-ar trebui să fie un chin să facem conversație.
Uite o pasăre!
Nu știu ce să zic.
Dacă nu mi-ar păsa, n-aș fi aici.
Țin în continuare mult la tine.
Mă voi strădui.
Poate ar trebui să vorbim despre asta la cină.
Nu vreau să te pierd.