DETTA HAR HÄNT…
-Taylor, vill du gifta dig med mig? -Ja!
-Vill du bli min puertoricanska fru? -Ja, det vill jag!
Om vi inte åker härifrån tillsammans,
kommer jag att tänka på dig resten av livet.
Jag är ledsen.
Chris, jag vill vara med dig.
Jag kom hit för att hitta min fru,
och ett tag trodde jag att jag hade gjort det.
Herregud!
Gud, vad du är vacker.
Jag tappar ögonfransarna. De är fejk, förresten.
Är de inte så långa egentligen?
-Märks inte det? -Jo.
Hej. Vem är det?
Jag heter Uche.
Jävlar!
Lydia?
En av mina dejter var en tjej som jag har dejtat tidigare.
Det är Lydia.
Jag vet allt om honom.
Jag är kär i Aaliyah och ska fria till henne.
Sist vi sågs, tidigare i år, låg vi med varann.
Hallå?
Uche, Aaliyah har tyvärr valt att lämna experimentet.
Hon är borta.
Vad tråkigt.
MÄNNENS BOSTAD
Har hon dragit?
De sa att hon har valt att lämna experimentet.
Jag fattar inte.
-Bråkade ni igår? -Nej.
Hon uttryckte inga som helst tvivel.
Inga alls.
-Hon kanske bara inte kunde säga nej. -Det blev för mycket.
Jag kände starkt för Johnie.
Det var jävligt jobbigt. Hon kanske bara blev skraj.
Ja. Jag förstår inte. Nåt måste ha hänt.
Hon såg ju Lydia bli förlovad.
Jag menar…
-Vi pratade inte om det. -Tror du att…
Tror du att hon trodde att Lydia förlovade sig med dig?
Nej.
Det är en sak att alla har ex,
men det är nåt annat att bo ihop
med exet till den man funderar på att gifta sig med.
Jag kände Lydia sen förut.
Jag har dejtat henne.
Jag fick veta det. Vi pratade om det.
-Det är som det är. -Det kvittar.
Det är dåligt av henne att åka utan att säga nåt,
att lämna dig med alla frågor.
Det måste vara nåt jag missar.
Satte hon sig på ett plan härifrån?
Det stämmer.
Och ingen har haft kontakt med henne sen dess?
Det stämmer.
Jag är så förvirrad.
Hon uttryckte inga tvivel igår.
Vi förstod varandra.
Hon sa att hon älskar mig. Jag sa det till henne.
Hon sa att hon kunde se sig själv gifta sig med mig.
Hon kunde se ett liv med mig.
Att bara åka utan att säga nåt…
Det är…
Jag förstår ingenting.
Jag kan inte acceptera det utan att få en chans att tala med henne.
Jag måste göra det.
Om du vill höra av dig till henne,
kan Marco ringa henne och fråga om hon vill prata med dig.
Om du vill åka hem och ta det i din egen takt,
är det upp till dig.
Jag måste tala med henne.
Vill du att Marco ringer upp henne
och frågar om hon vill prata med dig?
Ja.
Hej.
I TELEFON AALIYAH
Jag vet att vi har mycket att prata om, men jag sitter här med Uche.
Jag undrar om du vill få en chans att prata med honom.
Okej.
-Okej. -Då ger jag honom telefonen.
Okej.
Hallå?
Uche?
Aaliyah, vad hände?
Det var en ordväxling mellan Lydia och mig
som inte gick så bra.
-Vi pratade ju om det. -Saker förändrades.
Vad sa Lydia?
Jag var redan på bristningsgränsen.
Jag sa: "Om han inte friar, kanske du kan få tillbaka honom."
Hon sa: "Skit ner dig. Jag vill inte ha honom."
-Och så gick hon. -Varför sa du så?
Ärligt talat, så kväver hon mig. Varje gång vi ses tar hon upp dig.
Vad spelar det för roll? Det hände.
Uche, jag är ledsen.
Lät du en tjej komma mellan oss?
På grund av nåt hon sa?
När man älskar nån kan man inte bara sticka utan att säga nåt.
-Snälla, sluta. -Är du hemma nu? Var är du?
Hemma.
Varför pratade du inte med mig?
Vad känner du för mig nu?
Jag älskar dig. Jag vill fortfarande ha dig.
Varför är du inte här, då?
Uche, jag älskar dig. Jag…
Om man älskar nån, pratar man med den personen.
-Det… -Det är ingen normal miljö.
Jag vet det, men det är ju själva poängen.
Vi måste kunna hantera jobbiga situationer,
för att få ett äktenskap att fungera.
Jag skulle inte göra så i ett äktenskap.
Om du inte ens klarar av
att vara i samma rum som nån jag har dejtat…
-Då skulle du vara min make. -Nej. Vi skulle aldrig komma dit.
Om du inte klarar av nåt sånt här, så kommer vi aldrig dit.
Jag fattar inte att du lät nåt en tjej sa komma mellan oss.
När hon var hemma hos dig tidigare i år, hur vet du
att hon inte såg ett mejl och ansökte om att delta?
Driver du med mig?
Menar du allvar?
Jag förstår inte hur ni båda kunde komma med.
Det gör inte jag heller.
Jag sa ju det.
Jag vet inte hur hon kan vara här.
Det är sånt skitsnack. Hela situationen med…
Du pratar bara om henne. Alltså…
För att jag inte har dig än!
Det handlade om en dag!
En enda dag! Du behövde sitta i samma rum som hon en dag,
men valde att åka hem istället.
Det är orättvist av dig att säga
att jag inte värdesätter dig eller det vi har
för att jag behövde skydda mig själv.
Exakt. Du tänkte på dig själv. Du tänkte inte alls på mig.
Tänker du på mig nu?
Jag satt bokstavligen här och gjorde mig redo att fria
och säga att jag vill dela livet med dig.
Ja, jag tänker på dig! Det är det enda jag tänker på.
Du skrev inte ens ett brev till mig.
Kunde du inte ha sagt hejdå?
-Ingenting? -Det fanns inte tid till det. Inte då.
Det här är inte sant.
Jag är så dum.
-Du är inte dum. -Jag är en jävla idiot.
Nej, det är du inte.
Det var det här jag var rädd för.
Att jag skulle öppna mig för fel person.
Om det är så du känner kanske vi inte behöver prata mer.
Nej, vi ska inte prata mer, Aaliyah.
Kan du vänta lite med det beslutet?
Jag vill inte prata med henne.
Nej. Jag vill inte ha hennes nummer.
Jag vill inte ses mer.
Under hela mitt liv
har killar bara intresserat sig för mig baserat på mitt utseende.
Det här är första gången
som nån bryr sig om mig
baserat på min personlighet,
min själ och min passion.
Att jag blev kär i Milton och han i mig
känns som en kulmen av lycka.
Eller kulle? Han sa faktiskt att han måste lära mig engelska.
Att hitta nån som Lydia
som verkligen förstår mig,
som förstår min humor och mitt ursprung,
är nåt jag inte skulle vara utan.
Det kvittar om hon är högljudd och bossig
eller känslosam och omtänksam.
Hon känns som min bästa vän.
Herregud.
Oftast är mannen nåt år äldre.
I det här fallet råkar mannen vara sex, nästan sju, år yngre.
Jag klippte mig igår
och mustaschen känns lite tunn.
Jag är len här.
Det gör mig osäker. Idag av alla dagar, liksom…
Jag ser jävligt ung ut. Så är det.
Jag har ingen aftershave som kan plussa på ett år,
så nu ser jag ut som 24.
Lydia är snart 31,
så hon kanske tycker att jag ser ut som 12.
Jag vet inte alls hur han ser ut.
Jag kan inte ens föreställa mig nåt.
Jag vet inte om han är vit eller svart. Är han för lång eller kort?
Det blir en överraskning.
Jag kan säga att kärleken är blind. Jag älskar honom för den han är.
Men kan det ändras när vi ses?
Hej.
-Herregud! -Vad liten du är.
Vad lång du är!
Du är så lång! Herregud!
Du är otroligt vacker.
Du är stilig!
-Du har krulligt hår. Toppen. -Ja.
-Ser jag ut som du trodde? -Nej.
Vad trodde du, då?
Inte det här.
Jag har väntat på det här.
Jag har nåt åt dig.
En sten…
Herregud. Jag visste att jag skulle klanta mig.
Fel håll.
Lydia Arlene Elias Gonzalez…
Ja?
-Vill du gifta dig med mig? -Ja.
-Vet du var den ska vara? -Nej. Berätta.
Passar den?
Ja. Den är underbar!
Tack så mycket!
-Det är alltså så här min nörd ser ut. -Ja. Jag glömde slipsen hemma.
Men du har mustaschen.
-Den brukar vara buskigare. -Jaså?
Herregud. Hur mycket då?
Det blir bra.
-Fan, vad jag svettas. -Varför det? Är du nervös?
Jag? Aldrig.
Äntligen får jag träffa dig.
-Ja. -Eller hur?
Det är galet.
Ja.
Herregud.
Att blunda och lyssna på din röst är fantastiskt.
Herregud.
Jag har väntat på det här.
-Hur lång är du? -178.
-Det är du inte alls. -Jo.
-Nej. -Det sa jag redan första dagen.
-Nej. Absolut inte. -Det är skorna.
Du är inte 178 cm.
Okej, då. Jag är 200.
Jag säger två meter, för det låter bättre.
Herregud!
Han är inte alls som jag trodde.
Jag är förlovad med en jätte!
Herregud,
du har så stora händer.
Du är kolossig. Heter det så?
-Vad sa du? -Kolossal.
Är det ett ord? Kolossal? Ja.
-Du är kolossal. -Du ska få inlärningskort.
-Nej, du… -En privatlärare.
Nej. Nej.
Ibland vet jag inte vad du säger. Jag nickar bara.
Allvarligt? Jag talar perfekt engelska.
-Ja. -Visst. Du har så små händer.
Ja, verkligen.
Jag tänkte: "Hon är så bossig och högljudd.
-Hon måste vara stor." -Nej. Jag är liten och het.
-Liten och het? -Och eldig.
En till.
Vi kommer att kyssas ofta.
-Jag visste att du skulle gilla mig. -Hur då?
För du får nåt fint att titta på.
Jisses. Redan så självgod.
Jag kanske tänker: "Jag vet inte."
-Lägg av! -Jag tänker…
Det är inte sant!
Jag älskar dig.
Det enda vi kommer göra är att kyssas.
Jag ska inte resa på mig.
Det är sånt som händer när man är 24…
-Vi får jobba på det. -Jag känner mig äldre än så.
Jag känner mig som… 26.
Det är därför du inte kan raka bort mustaschen.
Då skulle du se ut som en 12-åring.
Tyst med dig.
Jag älskar ringen.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig.
Hon brydde sig inte om hur jag såg ut.
Jag brydde mig inte om hur hon såg ut. Men det underlättar att hon är snygg.
Det kanske är vår känslomässiga kontakt
som gör att jag tycker att hon är snygg. Det kvittar.
Kärleken är blind.
-Älskar dig. -Och jag dig.
Jag älskar dig mer.
-Antagligen. -Sluta!
Vi ses sen. Hej då.
Det här nog det näst största ögonblicket i mitt liv.
Det största är nog när vi gifter oss.
Jag vet inte. Jag är så lycklig.
Herregud.
Under det här experimentet…
Tre par har förälskat sig och förlovat sig
utan att ha sett varandra.
Oj.
Vad liten du är.
-Fortfarande kär? -Ja.
Nu ska paren åka på en romantisk resa till det vackra Mexiko.
CANCÚN, MEXIKO
Herregud.
-Ta av dig den. -Kanske det.
-Sockertopp! -Vad är det, sötnos?
-Det är så spännande. -Ja.
-Välkomna till Grand Velas Riviera Maya. -Tack.
-Du har så mycket grejer. -Två resväskor och en extra väska.
-Okej, så… -Resten är ditt.
Nu får de utforska om deras fysiska kontakt
är lika stark som den känslomässiga.
Bröllopen är bara fyra veckor bort, så kärleken kommer att sättas på prov.
Hittills har bandet enbart varit känslomässigt.
Kommer deras utseende, etnicitet, livsstil och osäkerhet så splittringar?
Kan kärlek övervinna allt?
Wow.
Herregud!
-Herregud! -Underbart!
Nej!
-Vet du vad det bästa är? -Vad?
Badkaret.
-Vad tycker du? -Bubbelbadet.
-Jag har aldrig haft ett rum med… -En violinist?
Det också, men med tillhörande bubbelbad.
Ja.
Vi kan bada ikväll.
-Är du glad? -Ja.
Varför är du så röd?
Det är varmt.
Min fästman!
-Vad ska vi göra nu? -Vara som vanligt.
Jag skulle kunna hoppa i bubbelbadet.
-Jag vill snarare bada kallt. -Nu? Ja.
Jag har tänkt jättemycket.
-På vårt första möte. -Som vadå?
-Vadå? -Det var så stelt.
Jag tänkte: "Han kanske inte gillar mig. Han kanske blev besviken."
-Jag är bara sån. -Jag överanalyserade.
-Allvarligt. Jag grät. -Varför det?
-Jag överanalyserade det. Gjorde du det? -Nej.
Tyckte inte du på att det var stelt?
-Jag hade räknat med det. -Typiskt killar.
-Ja. -Måste vara skönt.
Jag grät flera gånger.
-Men nu känns det bättre. -Vad bra.
Taskig andedräkt.
-Ursäkta. -Det har säkert jag med.
Jag är glad för att vi är här, JP.
Detsamma. Det blir kul.
-Vad tänker du på? -Du har fina läppar.
Du har vackra ögon och fint, vågigt hår.
Det har inte jag, men…
-Ja. -Jisses.
Du tänker på att dra över mig.
Herregud…
Det är så annorlunda jämfört med sist. Det gläder mig.
-Bra. -Det får mig att känna mig mer säker och…
-Alla känslor. Fjärilarna. -Ja, så känner jag också.
Så som jag först beskrev dig,
innan jag visste nåt om dig, så… Det är som
Som en hickning när jag andas.
Det är typ så jag känner.
Ja.
-Okej? -Ja.
Du får mig att känna så.
Jag trodde inte att jag skulle känna mig så här bekväm med dig.
-Jag vill bara krypa in i dina armar. -Jag är här. Kom du.
Jag visste att det skulle vara så här.
Jag drömde om det här.
Vilken fin utsikt.
Sara… Sarso… Saratosas?
Vad heter det där röda?
-Algerna? -Algerna?
-Vi får jobba på det. -Sluta!
Det är underbart.
-Jag måste ta av mig solglasögonen. -Jaså?
Ja.
-Det här är härligt. Och lugnande. -Ja.
-Vad är det? -Inget. Du har fint hår.
Tack?
Och pyttesmå öron.
-Granskar du mitt ansikte? -Mina öron känns så…
De är stora.
-Jag sa inte "dåliga". -Nej, du sa "stora".
-Det behöver inte vara dåligt. -De är proportionerliga.
Du har ett litet ansikte,
om du förstår vad jag menar.
Nej.
Och en stor näsa.
-Stor mun. -Ja.
Jag retas bara lite.
-Du har några inåtväxande hårstrån här. -Ja, jag har en del såna.
Jag får raka mig imorgon. Annars gör det ont.
Man kan dra ut dem med pincett.
Gör aldrig det.
Jag låter dem växa ut och rakar mig.
Låt den vara. Det är bättre.
Du ska få se. Den blir buskigare.
Nej!
-Jag har nåt att säga till om! -Till bröllopet.
-Bröllopsdagen? Då är den… -Nej!
Det tycker inte jag!
-Jag kanske ska ha getskägg. -Va? Nej!
-Om jag inte ska träffa klienter… -Du får inte bli lat.
Jag kommer att ha mina dagar.
Jag är sex år äldre än Milton.
Att koppla ihop rösten med kroppen och allt det fysiska
var inte helt enkelt, om jag ska vara ärlig.
Hans röst är väldigt
mörk och djup, och när jag såg honom…
Det passar att han är så lång.
Men utöver det kunde jag inte…
Han är ändå bara 24, och jag ser det på honom.
Om du förstår. Han ser ung ut.
Men nu när jag umgås med honom, är han underbar. Han är rolig och smart.
Han för sig väldigt moget.
Jag förstår varför jag blev kär i honom.
Jag blev kär.
-Vad ska vi göra resten av dagen? -Vill du veta det?
Jag har en aning.
Opa!
Okej.
Skål, då.
Skål för ett liv tillsammans.
Det var knepigt att ses första gången.
Det är helt annorlunda att prata öga mot öga.
Håller du med?
-Svårare. -På flera sätt.
Jag vet att vi bara har fått en dag ihop,
men det här med bröllop och så…
Känns det bra?
Är vi på?
Ja?
Satsar på vinst.
Vi kan vara med i Minuten.
-Nej. -Varför inte?
Kanske,
men jag vet inte.
Det var en sak jag tänkte på. Fyra veckor…
Det är ett livslångt åtagande.
Och jag vill inte skilja mig på grund av mina föräldrar.
Samma här.
Så det…
-Var det det du tänkte på? -Ja.
Jag tänkte: "Är jag redo om fyra veckor?"
-Du vet? -Du vet.
-Du vet inte. -Jodå.
-Men än finns det tid. -Ja.
Jag tänker att jag inte behöver bestämma mig idag.
Men samtidigt vill jag ha koll på läget.
Jag tog ett kliv tillbaka och tänkte: "Det ordnar sig."
Men det finns där i bakhuvudet. Jag vill att du ska veta det.
-Okej? -Okej.
-Vi måste prata. -Jag vet.
-Vad ska vi prata om, då? -Vet inte.
Vi kan låtsas ha en vägg mellan oss.
Det kan vi göra. Precis som i kapslarna.
-Jag fällde ner toasitsen. -Vad bra. Tack.
Jag var på toa och tänkte: "Det måste jag göra."
-Ja. -Första gången.
Tack. Det uppskattas. Fast det är inget krav.
Men man får tänka om.
Man måste tänka på att man bor med en kvinna.
Ja.
Jag ville bara berätta var jag står. Vad jag tänker på.
-För att du överanalyserar. -Ja.
-Det finns värre saker. -Ja.
Det handlar om resten av livet. Det är stort.
-En stor grej. -Ja.
-Jag vet. -Jag förstår.
-Vi klarar oss. -Ja.
För jag älskar dig.
Är kärleken blind?
Typ.
-Den är ganska gullig också. -Så klart.
Varför är du så här?
Visst fanns det sexuell laddning i kapslarna,
men här kan man faktiskt se på varann och tänka: "Okej, nu händer det."
Du har väldigt blå ögon.
Vad var det första du lade märke till?
Ditt leende.
-Och du hade ganska skrikiga ögonfransar. -Ja, eller hur?
Jag försökte undvika dem.
Och dina ögon.
Dina förföriska ögon.
När jag såg dem tänkte jag: "Jävlar!"
-Ljuger du nu? -Nej.
Okej.
Hej! Jag vaknar med min älskling.
Första natten tillsammans. Första morgonen.
-Hur känns det? -Rätt bra.
Det känns fantastiskt.
När jag vaknade och såg på henne, tänkte jag: "Händer det här verkligen?"
Typ, jävlar. Vi är faktiskt här. Det var ingen dröm.
Jag kan vänja mig vid det här.
Trodde du att det skulle vara så lätt att sova med mig?
Ja.
-Trodde du det? -Jag trodde det skulle gå lätt.
Du är hemsk.
Vakna.
-Vakna. -Nej.
Det var den bästa kvällen i mitt liv.
Det kändes så bekvämt att sova med dig. Inte konstigt alls.
-Du är bra på att gosa. -Du med.
Men du blir varm.
Du sover så rofyllt.
-Det var nytt. -Jaså?
Jag brukar vända och vrida på mig.
Det kändes mer som att du bara vände på dig.
Det var gulligt. Du gav mig en puss och lade dig hos mig.
-Är du säker på det? -Ja.
Det kom som en överraskning, men det var trevligt.
För dig, då?
Vad som överraskade mest?
Att du är stor.
Jag tänkte: "Hurra!"
Vi bröt en barriär.
Vad bröt vi mer för barriärer igår?
Jag hade sönder toaletten.
Jag måste gå och kolla
att vi inte har ett nödläge att ta itu med.
-Eller på golvet. -Herregud.
Du får en siffra mellan ett och tio.
-Ett betyder att det är lugnt, och tio… -Ring vaktmästaren?
Ja.
Herregud.
Nej. Den spolar inte.
Vi behöver en vaskrensare. Eller en vaktmästare.
-Tja… -Jag är stark.
Det blev stopp i toaletten.
Stacy kan skita.
Vad ska vi göra idag?
Vad ska vi göra idag? Vad ska vi göra?
Det är så avslappnat, som att vara med sin bästa vän.
Det är skitkul. Vi skrattar.
Vi kan vara djupa, men det känns så naturligt.
Nu gör vi oss redo.
-God morgon. -God morgon.
-Sovit gott? -Mycket.
-Jag har kramat dig hela natten. -Ja, ungefär.
Jag sa ju dig. Jag vill känna dig hela tiden.
-Tyckte du om att sova ihop? -Ja.
Nu slipper man sova ensam.
För alltid.
Ska vi upp? Dricka kaffe?
-Vill du ha kaffe? -Ja.
-Då fixar vi det. -Ja.
Åh, nej. Det är för varmt.
Vi får låta det svalna lite.
Ja.
Men det känns skönt mot händerna.
-Värmen? -Ja. Det är kallt här inne.
Okej.
Det var inte så varmt som jag trodde.
-Ska du duscha? -Ja, jag behöver det.
Jag vet inte. Det kanske är nerverna. Eller att ses för första gången.
Han kanske förlitade sig på att jag skulle sköta snacket i kapseln,
men när jag tog upp det med honom igår,
sa han: "Det är bara att du pratar."
Det är inte så förhållanden funkar.
Jag sa: "Bryr du dig inte? Jag förstår inte."
Han sopar det bara under mattan.
Tror du att du skulle kunna sova med mig resten av livet?
Jag vet inte.
Det var mysigt.
Ja, det var det.
Ja.
Det var mysigt.
Förlåt.
Jag känner mig frustrerad.
Jag är orolig för att jag tog fel beslut.
Jag hatar att bli tvingad att prata.
Låtsas att det är en vägg mellan oss om du vill.
Kan du sova med mig resten av livet?
Om du inte snarkar.
Jag skojar bara.
-Du har ingen solskyddskräm. -Det är lugnt.
Man åldras snabbare då.
Fast det gör du inget. Du ser ut som en bebis.
-Jag kan tas för 27. -Nej.
-Hur gammal ser jag ut, då? -24.
Nej, 21.
När jag såg dig, tänkte jag: "Han ser verkligen ut som 24."
Jag tänkte: "Hon är ju lastgammal."
Herregud!
Vad tyckte om det som hände i morse?
-Vilket då? -När vi skulle ha sex.
-Och blev avbrutna! -Rumsservice.
-Det var nog inte meningen. -Precis.
Du har inte berättat för mig vad du gillar.
Som kille är sex alltid skönt.
Jag har aldrig tänkt: "Jäklar, vilket uselt sex."
-Även om jag gör allt… -Det kan vara dåligt.
Ja, för tjejer.
Jag ser ungarna och tänker: "Skönt att slippa."
-Jag vet! Skitjobbigt. -De skulle gråta.
Och vi pratar om att öva på att göra barn.
Nej, inga ungar nu.
Vi måste öva massor, för övning ger färdighet.
Och om fem år… Var det inte så vi sa?
-Jag ska… -Ja. Fem.
-Jävlar. -Vi kan avrunda uppåt.
Vi kan avrunda till tio.
-Nej, då hinner jag bli gammal. -Det är du redan.
Om du fortsätter så där dränker jag dig.
-Vilka tjejer vill du träffa? -Allihop.
Den enda jag oroar mig för är Lydia.
Prata inte spanska med henne.
-Då förstår inte jag. -Jag lovar.
Jag ska prata engelska. Om hon pratar spanska…
-No comprendo. -No comprendo.
No comprendo.
-Ja. -Det blir kul.
-Smyg inte med nåt. -Nej, då.
-Äntligen på stranden. -Ja.
-Välkomna till Grand Velas Riviera Maya. -Tack.
-En margarita? -Ja. Du, då?
-Visst. -Två margarita.
Där är Milton!
Hej, hej!
Jag är den enda utan skjorta. Ser idiotiskt ut.
Hej!
Vi klarade det!
-Läget, mannen? -Toppen!
När jag såg Izzy idag, tänkte jag: "Ja, han är min typ."
Men jag älskar verkligen Milton.
Det kvittar hur Izzy ser ut.
Jag ångrar inget.
Nu kör vi igång festen.
Kom igen!
-Kom igen, killar! -Lite till!
-Fan! -Bättre kan du!
-JP! -Snyggt.
JP. En reko kille.
JP är en bra partner.
Okej, jag går.
Milton är en bebis.
Han verkar improvisera.
Aj!
Han är kirurgen.
Man förbereder en operationssal där kirurgen är huvudperson.
Andra förbereder allt. Vad gör kirurgen? Han kommer in och ber om handskar.
Sån är Milton. Han har noll koll på vad som pågår.
Han är där han ska vara och står så här. Det är Milton.
-För seger! -Du sätter den.
Ja! Lydia, vi vann!
Lydia är attraktiv. En snygg tjej, men fint hår.
-Vi ska prata lite. -Okej.
Jag är glad för henne och Milton. Hon verkar gilla honom.
Men efter allt som hände i kapslarna,
vill jag rensa luften lite.
Jag ville att vi skulle talas vid
för jag vet att du är gullig. Du är underbar.
Alltså, jag är glad för din skull.
-Du ser ut att ha kul. -Tack.
Vi är bra människor.
Jag brydde mig verkligen om dig, och gör det fortfarande.
Jag vill inte att det ska vara nån bitterhet mellan oss.
Fast samtidigt suger det att avsluta nåt.
Det var min inställning från början.
För när man går in i det,
tror man inte att man ska såra nån.
När jag bröt med dig ville jag ha Johnie.
Hon var den enda.
-Stacy var inte med i bilden. -Ja, hon sa det.
Det kom som en överraskning,
och med Johnie var det nog det att jag behövde nån
som hade liknande erfarenheter, för vi hade mycket gemensamt.
Hon har varit gift och jag förlovad. Vi har varit med om liknande saker.
Jag trodde det åtminstone, och ville ge mig tid att hitta rätt.
-Ja. -Men…
Och sen med dig
var det samma sak. Jag visste att du var uppriktig och menade väl.
Du är genuin och gullig.
Men sen började jag dejta Stacy
och fick bättre kontakt med henne än med nån annan.
Det var inget jag jublade över.
För mig…
Allt berodde inte på dig.
Det var hela situationen.
Jag hade inte låtit det gå så långt om vi inte fått kontakt.
Vi fick bra kontakt, men…
Jag fick bara bättre kontakt med nån annan.
Jag skulle aldrig ha uppmuntrat dig
och tänkt: "Hon låter kul" eller nåt i den stilen.
-Det var aldrig min avsikt. -Och jag tror dig.
Men jag kan försäkra dig om att jag är kär i Milton,
och jag hyser inget agg gentemot dig.
-Jag vill inte ha nåt otalt med nån. -Samma här.
-Jag uppskattar det. -Ja.
-Du verkar vara en bra man. -Tack.
Och om det inte var meningen, så var det inte det.
Ni kommer att få nackproblem.
-Båda två. -Ja.
Du ser ut att ha fått lite röv.
-Nej. -Allvarligt?
-Det var oväntat. -Jag vet.
Izzy är så trevlig. Det tyckte jag från början.
Ja.
Han är gullig.
Enda orosmolnet var… Alla sa att han var en player.
"Han kommer att krossa ditt hjärta." Men han är så gullig mot alla.
-Verkligen. Tror du att han är den rätta? -Ja.
Vad härligt.
Han är inte alls som jag trodde att den rätta skulle vara.
Jag trodde inte att jag skulle hitta den rätta.
-Det gjort jag inte. -Va? Så perfekt som du är?
Vi hoppades alla på kärlek, men ingen räknade med det.
Var var det med JP? Redan andra dagen i kapslarna
sa du att du hade hittat din make. Vad gjorde dig så säker?
Han är så genuin och utåtriktad.
Jag vet inte. Jag gillade hans sätt redan innan jag fick se honom.
Jag kände mig bekväm.
Det kändes tryggt, men nu gör det inte det.
Jag känner mig inte bekväm. Det var annorlunda i kapslarna.
Men varför skulle det vara annorlunda?
På vilket sätt är det annorlunda att kommunicera nu?
Han såg mig inte.
Han verkar ha starkare känslor än du.
Jag kanske gjorde ett misstag när jag sa ja.
Men där och då kände jag mig säker.
Men han är den han är.
Jag vet inte ens om det spelar nån roll
om han pratar eller inte. Det är mitt fel också.
Om du vill lösa det får du jobba på det.
Helt klart.
Jag blev ju kär av en orsak.
Så är det.
-Nu festar vi! -Jag tar av mig tröjan.
-Jävlar. -Ja!
-Det… -Vill du ha en hatt?
-Vill du ha den? -Nej.
-Varför inte? -Den blåser bort.
Nej, den har ju ett band.
Håret är redan tovigt.
Hur är det?
De andra har det bra.
-Det gör mig lite stressad. -Varför det?
-För att… -Låter du andra stressa dig?
Nej, men de andra paren verkar stå varann närmare än vi.
-Tack. -Varsågoda.
-Tack. -Ha det bra.
Vill du ha mat?
-Skit i det. -Va?
-Skit i det. -Skit i det?
-Blev du arg nu? -Nej.
Du låter arg.
Taylor och jag har det lite jobbigt,
och jag vet inte hur jag ska lösa det.
-Ska vi sätta oss där? -Visst.
Jag ligger hela tiden efter.
Hon verkade ångra sig redan när vi kom hit
och det har inte förändrats.
Jag vet inte vad jag eller nån annan ska göra åt det,
och det suger att vara i den situationen.
Jag tycker bara inte att det borde vara så här jävla svårt.
Alla andra har det toppen.
"Visst, det var lite stelt, men annars har det varit toppen."
Jag försöker. Jag vill ta mig förbi det.
Fortsätt blicka framåt. Det löser sig.
Nuet är det enda vi har.
Det är allt.
-Okej, men… -Framtiden blir som den blir.
Jag ger inte upp.
Jag älskar JP. Han är genuin.
Han känns uppriktig.
Jag har aldrig fått så bra känslomässig kontakt med nån.
Vi kan doppa fötterna. Se om det är kallt.
Jag hoppas att vi tar oss igenom det här,
och gifter oss, blir lyckliga
och har ett härligt liv framför oss.
-Tror du att det är kallt? -Kanske lite, men inte så farligt.
Men samtidigt är han tyst och blyg, och det är okej.
Jag har dejtat tystlåtna förut,
men jag har aldrig gett ett livslångt löfte till nån som är tystlåten.
Visst, jag är pratsam, men jag kan inte alltid prata.
Jag kan inte hålla igång samtalet resten av livet. Så funkar det inte.
Vad fint. Titta.
Om vi ska leva ihop och vara gifta i 50 år eller mer,
borde vi väl ha nåt att prata om.
Titta på fågeln.
Jag vet inte, JP. Jag skulle inte vara här om jag inte brydde mig.
Jag bryr mig fortfarande om dig.
Jag ska försöka.
Vi kanske borde äta middag och prata om det.
Jag vill inte förlora dig.
Undertexter: Love Waurio