‫אני מוכנה להתחתן איתך. באמת.‬
‫אני רוצה את זה איתך.‬
‫כן. אני באמת רוצה.‬
‫כשנודע לי שעזבת,‬
‫הרגשתי כאילו שנשברתי.‬
‫חשבתי שהיינו באותו ראש‬
‫לאורך כל הדרך.‬
‫אמרתי שאני אוהב אותך ואמרת שאת אוהבת אותי.‬ ‫דיברנו על כך שאנחנו שמחים‬
‫לחיות ביחד את שארית ימינו.‬
‫לא דיברת איתי על שום ספק כלשהו.‬
‫הרגשות והספקות התחילו כשגיליתי על לידיה.‬
‫קיבלתי ממנה הרבה יותר מידע‬ ‫מכפי שקיבלתי ממך.‬
‫מבלי שבכלל ביקשתי.‬
‫דיברנו על זה. אין לי שום רגשות כלפיה.‬
‫לפי מה שהיא אמרה לי,‬
‫הפסקתם להתראות רק לפני כמה חודשים,‬
‫והיא אמרה כל מיני הערות מיותרות‬
‫על מה שהיא קנתה לך,‬ ‫על מה שהיא נתנה לכלב שלך,‬
‫על איזו מכונית אתה נוהג.‬
‫לא הרגשתי בנוח.‬ ‫-לא דיברת על זה איתי.‬
‫לא היית מאוד פתוח כשנחשפתי רגשית‬
‫ביחס לפגם שאני… לטעות בעבר שלי.‬
‫אבל אני כן הייתי.‬
‫זה היה מהפך מקצה לקצה כמו שאת זוכרת.‬
‫והתנצלתי בפנייך.‬ ‫-נכון.‬
‫אמרתי, "הייתי צריך להיות יותר פתוח".‬ ‫-בסדר.‬
‫רציתי להיות כן איתך ולאפשר לך להרגיש בנוח,‬ ‫אבל אני גם…‬
‫מסיבה כלשהי,‬ ‫הרגשתי בתוך תוכי צורך להגן על לידיה‬
‫ועל הרגשות שלה. וידעתי שאתן מתיידדות,‬
‫ולא רציתי להכפיש את החברות שלך.‬
‫הייתי יכול לספר לך דברים על לידיה,‬
‫ואת היית חושבת,‬ ‫"ככה הוא מדבר על נשים שהוא יצא איתן?"‬
‫"מה הוא יגיד עליי?"‬
‫זה מה שעבר לי בראש.‬ ‫-כן.‬
‫לא משנה מה הייתי עושה, הייתי מפסיד,‬
‫אבל הייתי צריך להסביר לך הכול,‬
‫כי אני חושב שאז היית מקבלת הקשר רחב יותר.‬
‫כן.‬
‫כמה שבועות אחרי שהתחלנו לצאת,‬
‫גיליתי שהיא עושה דברים כדי…‬ ‫לפגוע בפרטיות שלי.‬
‫כן.‬ ‫-והיא שיקרה לי בקשר לזה.‬
‫וכמו שאמרתי לך,‬
‫אמון הוא הדבר הכי חשוב בשבילי ביחסים.‬
‫כן.‬ ‫-אמרתי לה שזה לא יעבוד בינינו.‬
‫וגמרתי איתה.‬
‫היא המשיכה להתקשר אליי, לשלוח הודעות,‬
‫היא המשיכה ליצור איתי קשר.‬
‫היא התנצלה על זה,‬
‫והתרשמתי שהיא באמת מתחרטת,‬
‫וחשבתי לעצמי, "טוב, עבר זמן.‬
‫"אולי אתן לקשר איתה הזדמנות נוספת."‬
‫אז התחלנו להתראות שוב.‬
‫זמן קצר לאחר מכן,‬
‫התחלתי לקבל הודעות מאנשים‬
‫ששלחו לי צילומי מסך‬ ‫של פרופיל האינסטגרם שלה,‬
‫ושאלו, "אתה מכיר את הבחורה הזאת?"‬
‫ועניתי, "כן, זאת לידיה".‬
‫והם אמרו לי,‬
‫"הבחורה הזאת קוראת‬ ‫את הסטוריז שלי באינסטגרם שלי כבר שבועות."‬
‫אז גיליתי שהיא פשוט עוברת‬
‫על כל האנשים שאני עוקב אחריהם‬
‫וקוראת כל מה שהם מפרסמים.‬
‫והדבר הכי גרוע היה‬
‫שהיא הגיעה אליי הביתה,‬
‫צילמה את כביש הגישה שלי,‬
‫ושלחה לי את הצילום עם הודעה שנאמר בה,‬
‫"אני רואה אותך."‬
‫ונלחצתי.‬
‫לא ידעתי מה לעשות.‬
‫אבל ידעתי שזה לא בריא‬
‫מה שקורה בינינו.‬
‫אז פשוט הפסקתי לדבר איתה.‬
‫ואחרי כמה זמן…‬
‫התחלתי להרגיש רע.‬
‫היא התמודדה עם דברים קשים.‬
‫היא איבדה אדם שהיה קרוב אליה.‬
‫אז למרות שחשבתי שזה לא בריא,‬
‫חשבתי בתוך תוכי, "היא זקוקה לי".‬
‫אז המשכתי לדבר איתה עד לשלב‬
‫שבו חשבתי שמצבה מתחיל להשתפר.‬
‫היא הכירה הרבה חברים חדשים.‬
‫היא הייתה בטיפול, ומצבה היה הרבה יותר טוב,‬
‫אז גמרתי איתה.‬
‫ו… אני לא יודע.‬
‫לא סיפרתי לך את זה,‬
‫כי לא רציתי, את יודעת, לחטט בעבר,‬
‫אבל עכשיו אני חושב, "וואו.‬
‫"הייתי צריך לספר את זה לעאליה,‬
‫"כי היא הייתה יודעת‬ ‫שיכול להיות שלידיה עדיין מחבבת אותו,‬
‫"ושהיא עדיין אובססיבית לגביו.‬
‫"אולי הכוונות שלה לא לגמרי טובות‬ ‫בכל מה שקשור אליי."‬
‫ואז אולי היית יכולה להיזהר יותר.‬
‫יש לכם היסטוריה ארוכה ועשירה,‬
‫זה לא מפריע לי. זה נורמלי.‬ ‫כולנו מבוגרים. אנחנו יוצאים עם אנשים.‬
‫אבל מה שהדאיג אותי‬
‫היה שנראה לי שאתה עסוק מאוד‬
‫במה שקורה בינה לבין מילטון.‬
‫השמעת הערות עליה ועל מילטון,‬
‫והאם הוא באמת מוכן לנישואים,‬ ‫ושאתה לא רוצה שהיא תיפגע.‬
‫אולי באמת אכפת לך ממנה.‬
‫הרגשתי שעדיין יש שם חיבור.‬
‫גיליתי גם‬
‫שהיא ידעה שאתה תהיה פה לפני שהגעתם לכאן.‬
‫היא אמרה למישהו את זה?‬
‫היא סיפרה לכמה מהבנות ביום הראשון שלנו שם‬
‫שיש לה הרגשה שהיא תפגוש מישהו מהעבר שלה.‬
‫ואומר לך את האמת, אוצ'ה.‬
‫במשך זמן מה, אחרי התגובה שלך,‬
‫תהיתי אם שניכם תכננתם להיות כאן יחד.‬
‫לא ידעתי אם זה היה סוג של…‬
‫חשבתי, "אם רציתם להופיע בטלוויזיה,‬ ‫הייתם צריכים להשתתף ב'האולטימטום'".‬
‫למה שנעשה את זה?‬ ‫-אני לא יודעת.‬
‫זה לגמרי לא הגיוני.‬
‫מה את חושבת שתכננו?‬
‫שנגיע ונעמיד פנים שאנחנו לא מכירים,‬
‫ושאז נפתח מערכת יחסים מזויפת?‬
‫ואז היינו ממשיכים לעולם האמיתי,‬ ‫שבו החברים שלנו כבר נפגשו,‬
‫ואז החברים שלנו‬ ‫היו מעמידים פנים שאנחנו לא…‬
‫תפסיק.‬ ‫-מה?‬
‫זה בכלל נשמע לך הגיוני?‬
‫למה…‬ ‫-לא, אבל…‬
‫הבחורה הזאת…‬
‫אולי העמדתם פנים שנפרדתם‬ ‫כדי להשתתף בתוכנית.‬
‫כאילו, מי יודע?‬ ‫-לא.‬
‫כשהיא ואני דיברנו באותו ערב,‬
‫אמרתי משהו, למרות שחשבתי שזו בדיחה.‬
‫אני מודה שיכול להיות‬ ‫שהיא הבינה את זה לא נכון.‬
‫כן.‬ ‫-מה אמרת?‬
‫שאם לא תציע לי נישואים, היא יכולה‬ ‫לקבל אותך בחזרה. אבל לא התכוונתי לזה.‬
‫כשאמרתי את זה…‬ ‫-אבל את כן.‬
‫התכוונת לזה.‬ ‫-לא באמת.‬
‫זה הרס לי את הניסוי.‬
‫כשעזבתי,‬
‫לא חשבתי שנפסיק לבדוק‬ ‫אם אנחנו יכולים להיות בקשר.‬
‫זה לא היה הסוף שציפיתי לו.‬
‫אני מתחרטת על זה.‬
‫אז מה נעשה עכשיו?‬
‫אני מרגישה שעל סמך הבסיס שבנינו,‬
‫עדיין שווה לנסות.‬
‫אני עדיין אוהב אותך,‬ ‫ואני עדיין יכול לראות את עצמי מתחתן איתך,‬
‫אבל יש לי גם ספקות מסוימים.‬
‫הניסוי היה מאתגר מאוד,‬
‫אבל גם נישואים מאתגרים.‬ ‫-נכון.‬
‫ראיתי את ההורים שלי‬ ‫מתמודדים עם דברים בנישואים‬
‫שבהשוואה להם הניסוי נראה‬ ‫כמו משחק של כיסאות מוזיקליים.‬
‫אני יודעת.‬
‫הם מעולם לא נטשו אחד את השני,‬
‫אולי הגעת עכשיו לשלב שבו…‬
‫את חושבת שאולי היית צריכה להישאר…‬
‫אבל הבעיה היא שאני מרגיש שבראש שלך‬
‫את מפרידה את מערכת היחסים שלנו מהניסוי.‬
‫כן.‬ ‫-נכון?‬
‫אמרת, "עזבתי, אבל לא חשבתי‬ ‫שזה סוף מערכת היחסים שלנו".‬
‫הניסוי והיחסים בינינו הם אותו דבר.‬
‫אלמלא הניסוי, איך היינו נפגשים?‬
‫והניסוי סייע לנו לתקשר ולהשתפר.‬
‫אני למדתי להיפרד מהעבר‬ ‫ולהיות יותר פתוח ומקבל.‬
‫ואת למדת לא לברוח מהבעיות שלך‬
‫ולתקשר.‬
‫ובתאים,‬
‫כשהייתה לנו מחלוקת,‬ ‫ישבנו שם ודיברנו על זה.‬
‫וכאן, בעולם האמיתי,‬
‫כבר כשחזרתי הביתה מהתאים,‬
‫ראיתי שאת עוקבת אחריי באינסטגרם,‬ ‫ואז הפסקת לעקוב אחריי.‬
‫ואז שלחת לי הודעה קולית.‬
‫ולפני שהספקתי להגיב,‬ ‫את מחקת אותה, ואז חסמת אותי.‬
‫לא הייתה לי שום דרך‬ ‫ליצור איתך קשר במשך 48 שעות.‬
‫נאלצתי להמשיך לבדוק את האינסטגרם שלך‬
‫עד שחסמת אותי. ואז יצרתי איתך קשר.‬
‫בחיים לא שקלתי להציע למישהי…‬
‫נישואים. ואני בן 33.‬
‫הייתי מוכן להציע לך‬
‫לחיות ביחד את שארית ימינו,‬
‫ואת לא הגעת.‬
‫אמרת לי שעזבת כי נקלעת למריבה עם לידיה.‬
‫כל הזמן אמרת,‬
‫שעזבת בגללה,‬
‫ובגלל שלא יכולת להתמודד עם המצב הזה.‬
‫אבל הסיבה האמיתית היא שלא היה לך אמון בי,‬
‫ולא היה לך אמון במערכת היחסים שלנו.‬
‫אני חושב שזה נגמר בינינו.‬
‫אני מבינה.‬
‫- האהבה היא עיוורת -‬
‫אני קצת חוששת‬ ‫למצוא כלים מלוכלכים בכיור‬
‫וטחב.‬ ‫-את באמת חושבת שיש לי עובש בבית?‬
‫- סטייסי ואיזי -‬
‫טחב! כמו הטבעת הוורודה מסביב לשירותים.‬
‫אני מניח שאת תראי.‬
‫אלוהים!‬
‫- הדירה של איזי -‬
‫בסדר.‬
‫טוב, נקי כאן.‬
‫הפחדת אותי.‬
‫ויש לך פרחים כחלחלים.‬
‫בנית את זה בעצמך?‬ ‫-כן.‬
‫זה נראה די נשי.‬ ‫-זה באמת נשי. כן.‬
‫זה בית עמוס בדברים שבניתי בעצמי.‬ ‫-למה כל כך דאגת?‬
‫ציפיתי שיהיה מגעיל כאן.‬
‫זה יותר טוב ממה שהייתי מצפה מרווק.‬
‫אתה לא אוהב שולחנות לילה.‬
‫נפטרתי מהם כשעברתי לכאן.‬
‫רהיטים זה משהו שימושי.‬
‫ברור.‬ ‫-שולחן לילה היה למשל עומד כאן…‬
‫כשאתה רווק, ואתה לא מארח לעתים קרובות…‬
‫כשאתה רווק,‬ ‫אתה מארח אנשים מסוימים כל הזמן.‬
‫אני לא יודע על מה את מדברת.‬ ‫-והם אוהבים‬
‫שיש שולחן לילה כדי לשים עליו תכשיטים או…‬
‫בחיים לא קיבלתי תלונות.‬
‫בדרך כלל, מניחים את התכשיטים והכול כאן,‬ ‫ויש אבדות ומציאות.‬
‫למה אתה מתכוון?‬
‫טוב, בואי נראה. מה יש לנו כאן?‬
‫אני אוהבת שהאבדות והמציאות‬ ‫נמצאים ביחד עם הקונדומים.‬
‫אני בחור מאוד אחראי. זה דבר טוב.‬
‫אז יש לנו טבעת, עגילים…‬
‫למי הם שייכים? אתה לא יודע.‬ ‫-בשלב הזה, לא.‬
‫אתה משקר.‬ ‫-אני באמת לא יודע.‬
‫אני גר פה כבר שנה וחצי. אז…‬
‫סיכות שיער…‬ ‫-אנחנו נעבור עכשיו על כל מה שיש שם?‬
‫אתה זה שמכר את נשמתו לשטן.‬
‫אם אנחנו הולכים להתחתן,‬ ‫אני לא אסתיר ממך כלום.‬
‫טוב, אז של מי הדברים האלה?‬
‫אני באמת לא יודע.‬ ‫אני לא משקר לך, אני לא יודע.‬
‫אלוהים. בסדר.‬
‫אני חושבת שזה ממש לא בוגר.‬
‫תזרוק את זה.‬ ‫אם אתה לא יודע של מי זה, למה לשמור את זה?‬
‫אני חייבת לראות.‬
‫אז אין לך כלים.‬
‫כן, מה שאת…‬ ‫את מתכוונת לכלי זכוכית וכאלה? לא.‬
‫אלוהים!‬
‫אני מניחה שכשהייתי בת 29…‬ ‫לא, בטח כשהייתי בת 26…‬
‫לא, בעצם, אף פעם. בחיים לא היו לי‬ ‫כוסות חד פעמיות וכלים מפלסטיק.‬
‫לא הייתה לי מגירת אבדות ומציאות. זה מדהים.‬
‫אני לא יודעת.‬
‫זה משהו שמגיע עם בגרות, או שהוא פשוט כזה?‬
‫כשדיברנו על לבשל אחד לשני…‬ ‫-כן.‬
‫היית מגיש לי כלי פלסטיק.‬ ‫-את עדיין היית אוהבת אותי?‬
‫אני הייתי נותנת לך סכו"ם אמיתי.‬
‫אבל מה אם זה דייט ראשון, ואנחנו נהנים…‬ ‫-הייתי קוטלת אותך על זה.‬
‫השקעתי בהכנת ארוחה נהדרת,‬
‫אבל הגשתי אותה בכלי פלסטיק,‬ ‫עדיין היית קוטלת אותי?‬
‫כן.‬ ‫-אאוץ'.‬
‫מתי בכלל הכרת מישהי‬ ‫ובאתם הביתה ובישלת לה?‬
‫עשיתי את זה כמה פעמים.‬ ‫-אז הגשת לה בכלי פלסטיק.‬
‫אתה לא מזמין…‬ ‫-ואף פעם לא קטלו אותי.‬
‫הכוונה הייתה הדבר החשוב.‬ ‫אבל טוב לדעת, מותק.‬
‫אני יודע שאנחנו באים מרקע שונה.‬
‫עבדתי קשה מאוד כדי להגיע לאיפה שאני עכשיו.‬
‫לא היו לי ארוחות ערב ומסעדות מפוארות,‬
‫ודברים כאלה.‬
‫אני לא רוצה שתרגיש שאני מציקה לך עכשיו.‬
‫אני מעכלת את הכול.‬
‫זה צד בך שלא ראיתי.‬ ‫ואני גם, כאילו… אתה גבר.‬
‫אתה גבר. לא יהיו לך‬ ‫דברים מצוחצחים או רהיטים שימושיים.‬
‫אז, אני מקשיב לך, ואת מקשיבה לי.‬
‫אני מי שאני. תחליטי אם אני‬ ‫מוצא חן בעינייך כמי שאני, כולל הכול,‬
‫או שאני לא.‬
‫סטייסי מבוגרת ממני,‬ ‫ושהיא יצאה עם גברים מבוגרים יותר.‬
‫כאילו, עם בחורים מבוגרים ממנה בעשר שנים,‬
‫בשנות ה-40, בתחילת שנות ה-40 שלהם,‬
‫ואני בן 29.‬
‫וביחד עם זאת,‬ ‫אני הרבה יותר יציב רגשית מהם.‬
‫ברור שזאת הסיבה שהיא איתי.‬
‫אז אני לא מרגיש שהגיל משנה.‬
‫אלה דברים ממש חסרי חשיבות,‬ ‫כמו צלחות מזוינות.‬
‫אז כן.‬
‫זה הקטע שלי.‬
‫ההסבר לאבדות והמציאות.‬
‫קצת הוציא לי את הרוח מהמפרשים.‬ ‫-באיזה מובן?‬
‫שאתה שומר דברים‬ ‫שאתה לא יודע למי הם שייכים.‬
‫למען האמת, אני שוכח שהם שם.‬
‫לא יודע.‬ ‫-למה אתה לא זורק אותם?‬
‫לא יודע. את מרגישה‬ ‫שיש להם איזה ערך רגשי בשבילי?‬
‫לא. לכן אני לא מבינה למה אתה שומר אותם.‬ ‫-כאילו… לא יודע.‬
‫בחדר, ידעת בדיוק שיש מגירת אבדות ומציאות.‬
‫זאת הייתה כמו בדיחה.‬
‫ראיתי את זה אתמול,‬ ‫וחשבתי, "לעזאזל, שכחתי מזה".‬
‫ראית את זה ולא זרקת את זה.‬
‫כן. כי…‬
‫אני פשוט… אני לא רוצה לשקר לך…‬
‫אני יודעת, אבל אתה מאורס לי.‬ ‫אז אני הייתי זורקת את הכול.‬
‫זרקתי תמונות של כל מי שהיו לי תמונות שלו.‬
‫זה מוזר בעיניי.‬
‫לדעת שראית את זה אתמול,‬ ‫ושפשוט השארת את זה שם,‬
‫ואז אתה מספר לי על זה ומתבדח על זה…‬ ‫אני לא יודעת.‬
‫לא חשבתי שזה מצחיק.‬
‫השארתי הכול מסיבה מסוימת.‬
‫כדי שתוכלי לראות איך היו החיים שלי לפניך.‬
‫אם ככה מה זה מייצג?‬ ‫-את האפשרות שתוכלי לקבל אותי למרות הכול.‬
‫אז רצית שאני אראה…‬
‫לא רציתי שתראי את זה.‬ ‫-למה לא זרקת את זה?‬
‫מה את חושבת?‬ ‫את חושבת שאני עושה את זה בכוונה?‬
‫לא. אני חושבת שידעת‬ ‫שאני באה לראות את הדירה שלך.‬
‫והשארת את זה.‬ ‫-כי…‬
‫השארת את זה כי רצית שאדע מי היית בעבר,‬ ‫אז אני מתייחסת לזה‬
‫כאילו שרצית להראות לי שהיית סטוציונר.‬
‫אתה מכין ארוחות ערב, ולא אכפת לך‬ ‫מה חושבים על איך שאתה מגיש את האוכל.‬
‫זה הרושם שאני מקבלת.‬
‫ניסיתי להיות מאוד אמיתי בקשר לכל דבר.‬
‫וחשבתי שאם את עומדת לעבור על כל המגירות.‬
‫הרי את בדקת את כל הארונות שלי.‬
‫אני יודעת, והנקודה שלי היא‬ ‫שאני חושבת שכל אדם שפוי‬
‫או אדם מאורס היה לוקח‬ ‫את העגיל, הטבעת, מה שזה לא יהיה‬
‫שאתה לא יודע למי הם שייכים,‬
‫ופאקינג זורק אותם.‬
‫אני רק רציתי להיות…‬
‫רק שתראי את הבית שלי.‬ ‫את לא יודעת עליי כלום…‬
‫אני לא יודעת עליך כלום?‬
‫אני מתכוון ביחס לאיך שאני חי.‬
‫למה אנחנו צריכים להתנהג‬
‫כאילו שלא היו לנו חיים לפני התאים?‬
‫אני לא.‬
‫אני אומרת לך שהיו לי חיים, ומתוך כבוד אליך‬
‫נפטרתי מדברים מסוימים‬ ‫שלא רציתי שתראה אותם.‬
‫לא הייתה להם חשיבות בשבילי, ונפטרתי מהם.‬ ‫-את ארוסתי. נראה לך שאני מנסה‬
‫להטיח בפרצופך בחורות שיצאתי איתן?‬
‫זה לא מה שאמרתי.‬
‫אני לא כועסת על זה. אני לא מצפה ממך לעבור…‬
‫את כועסת?‬
‫כן.‬
‫אני מבולבלת.‬
‫זה לא הגיוני.‬
‫ומה שאתה אומר עכשיו לא עוזר לי להבין,‬
‫אפילו לא בקצת.‬
‫זה גורם לי להטיל ספק‬ ‫בכך שאתה מוכן למחויבות.‬
‫אם אתה באמת מוכן להתמסר למישהו ולהתפשר,‬
‫כי התגובות שלך לדברים נראות מאוד,‬
‫"אני כזה וזהו."‬
‫אם היית מכירה אותי מחוץ לתאים,‬
‫העובדה שלא הגשתי לך בצלחת זכוכית,‬ ‫הייתה נחשבת כציפייה שאני לא עומד בה,‬
‫וכסיבה לגמור איתי?‬
‫הרגשתי שהיית חומרנית באותו רגע.‬
‫לא, זה מה שאני חושבת…‬
‫אבל את מקשיבה לי?‬
‫כן. ואני מנסה לענות לך.‬ ‫-בסדר.‬
‫הייתי באותו מצב,‬
‫ואם אני יודעת מה אתה אוהב,‬ ‫אני אדאג שזה יקרה.‬
‫זו הייתה הנקודה שלי, ואתה מציג את זה‬ ‫כאילו שהתכוונתי לדברים חומרניים.‬
‫ככה זה נשמע לי.‬ ‫-בסדר.‬
‫אמרתי לך, "הכוונה היא מה שחשוב".‬
‫ואני מבינה מה…‬ ‫-אולי תפסיקי לקטוע אותי?‬
‫אני פשוט לא רוצה להיות פה עכשיו.‬ ‫אני רוצה ללכת הביתה.‬
‫אני יודע שאת מרגישה מתוסכלת עכשיו.‬
‫את בטח לא רוצה שאהיה לידך.‬
‫זה בטח מבאס,‬
‫אבל אמרת לי שאת רוצה מישהו שיילחם.‬
‫אני נלחם.‬
‫אני רק רוצה שתדעי שאני אוהב אותך.‬
‫- 15 יום עד לחתונות -‬
‫היי.‬ ‫-היי.‬
‫שלום.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫- לידיה ומילטון -‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫- ויליאם‬ ‫אח של לידיה -‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-היי!‬
‫- לידיה‬ ‫אמא של לידיה -‬
‫לידיה היא ארוסתי, ואני בהחלט די בלחץ‬
‫לקראת הפגישה עם אמא שלה ואחיה,‬ ‫כי אני חושב שהרושם הראשוני חשוב מאוד,‬
‫ואני רוצה לעשות רושם טוב, אז אני חושב,‬
‫"האם אני רוצה להיראות בוגר מאוד‬
‫"או שאני צריך להיראות מאוהב מעל לראש?"‬
‫להכיר את אמא שלה זה…‬
‫זה כאילו, וואו.‬
‫אם היא תקבל אותי ותאהב אותי,‬
‫אני חושב שזה יוכל להצליח בינינו.‬
‫אתה מרוצה מלידיה?‬ ‫-סליחה?‬
‫אתה מרוצה מלידיה?‬ ‫-כן, גברתי.‬
‫מה אתה מרגיש ביחס ללידיה?‬
‫כשאני עם לידיה,‬ ‫אני מרגיש כאילו אנחנו שוב ילדים קטנים,‬
‫אנחנו עושים שטויות כל הזמן, מתרוצצים בבית.‬
‫זה מאוד רועש אבל גם שליו בו זמנית.‬
‫אבל אתה מודע לחלק הרציני, נכון?‬
‫בתא, דיברנו על עבודה.‬ ‫דיברנו על המשפחות שלנו.‬
‫דיברנו על ההבדלים בינינו,‬
‫ושאנחנו מאזנים אחד את השני ממש טוב.‬
‫שאלתי אותו, "אתה באמת מוכן‬
‫"להתמודד עם כל האתגרים שצפויים לנו?‬
‫"אתה מוכן להיות נשוי לי?"‬
‫התשובה היא כן.‬
‫בכל תפקיד בחיים, נישואים, בנים…‬
‫ילדים.‬ ‫-כמה ילדים יש לך?‬
‫כמה ילדים יש לי?‬ ‫-…אתה רוצה?‬
‫שלושה. אני חושב ששלושה זה מספר טוב.‬ ‫-כן. המספר הזה מוצא חן בעיניי.‬
‫שניים ולאמץ עוד ילד.‬
‫הוא רוצה לאמץ ילד.‬
‫וכן, הסכמתי לזה, אבל…‬ ‫-אשאל אותך את השאלה הזאת אחרי הראשון.‬
‫אל תהיה רע.‬ ‫-אני לא מרגיש…‬
‫חייבים להיות לפחות שני ילדים.‬ ‫-הבכור שקט.‬
‫הוא לא. זה לא נכון.‬ ‫-והשנייה…‬
‫והשנייה. טוב, השנייה…‬
‫אמא…‬
‫…היא שיער.‬
‫היא בהחלט מאוד סוערת.‬ ‫-ירשתי את זה ממנה.‬
‫בתא,‬
‫כשנכנסתי, תמיד ידעתי שלידיה נמצאת שם.‬
‫שמעתי קול, וידעתי, "כן. זאת לידיה".‬
‫אני יודע.‬
‫כי היא קולנית.‬
‫זה פשוט הווליום שלי.‬
‫כאילו, בטיסה חזרה לכאן‬
‫מהחלק האחורי של המטוס, אנשים הסתכלו עלינו.‬
‫אני כאילו…‬
‫טוב, צחקנו. היא צוחקת בקול רם.‬ ‫וגם היא מדברת בקול רם.‬
‫היא מורה, אז יש לה קול רם.‬
‫למדתי שנתיים ספרדית בתיכון.‬
‫המשפט היחיד בספרדית שאתה יודע?‬
‫"מוצא חן בעיניי, לא מוצא חן בעיניי."‬ ‫-אה, בסדר.‬
‫משהו על ילד?‬
‫אם יהיו לכם ילדים,‬ ‫תרצו שהם יהיו דו-לשוניים?‬
‫כן, אני חושב שזה חשוב.‬ ‫-כבר דיברנו על זה.‬
‫ואמרתי לו שבבית הם ידברו רק ספרדית.‬
‫אז לא היה דיון. אמרת שזה יהיה ככה.‬
‫כן.‬
‫היא תובענית מאוד. כשהיא רוצה משהו…‬
‫שמעתי.‬ ‫-אל תגיד לו את זה.‬
‫היא תובענית.‬ ‫-כן.‬
‫איך אתם מתמודדים עם חילוקי דעות?‬ ‫-לידיה ממש כפייתית.‬
‫טוב, זה באשמתה.‬
‫היא אמרה,‬ ‫"מילטון, למה מברשת השיניים שלך לא במגירה?"‬
‫יש מקום!‬
‫היא יכולה להיות בחוץ ליד…‬
‫לא סגרת את משחת השיניים.‬
‫אני לא…‬
‫-לא.‬
‫כן!‬ ‫-לא.‬
‫זה קרב אבוד, אחי, חבל לך.‬
‫הוא זורק את המגבת המחורבנת על הרצפה.‬ ‫-לא, זה לא מה שקרה.‬
‫הוא בחיים לא מרים אותה!‬ ‫-לפעמים אתה ממהר לעבודה,‬
‫וחושב, "אסור לי לאחר"‬
‫אני רוצה להיות הסנגור שלך,‬ ‫אבל אתה נלחם בקרב אבוד, גבר.‬
‫אבל אני ולידיה תמיד מוצאים דרך להתפשר.‬
‫הוא מקשיב.‬
‫אני אומרת, "זה לא מוצא חן בעיניי",‬ ‫והוא מיד מנסה לתקן את זה.‬
‫הוא מנסה להבין למה זה מפריע לי,‬
‫ואני יודעת, ורוצה להבטיח לך שאני תומכת בך.‬
‫וזה…‬
‫אחד הדברים החשובים ביותר.‬
‫ואני לא רואה את זה כמובן מאליו.‬
‫יותר לאט. אני צריך לתרגם.‬
‫היא תמיד הייתה הרפתקנית.‬
‫היא תמיד עשתה דברים באופן הכי רגשני?‬
‫מלא תשוקה.‬ ‫-ומלא תשוקה.‬
‫כן.‬
‫אל תבכי.‬ ‫-לא!‬
‫היא כבר בכתה שלוש פעמים.‬
‫אני כל כך אוהבת אותך.‬
‫אני יודעת, ואני אותך. את הכול בשבילי.‬
‫"אני רק רוצה שתהיו מאושרים. שניכם."‬
‫זה פשוט שונה מאוד‬ ‫לראות את החיבור ביניכם,‬
‫לראות איך אתם נעשים רגשניים,‬ ‫זה ממש מדהים, כאילו…‬
‫זה טוב.‬ ‫-אני לא רגיל לזה.‬
‫אבל,‬
‫אני חושב שתמיד רציתי שהמשפחה שלי תהיה ככה.‬
‫מה היא אמרה?‬ ‫-"אנחנו מקבלים אותך למשפחה שלנו."‬
‫תודה.‬ ‫-אני מסכים. הוא יכול להישאר.‬
‫כן? הוא מוצא חן בעיניך?‬ ‫-הוא יכול להישאר. כן.‬
‫אין החזרות.‬
‫הבנתי.‬ ‫-אין החזרות. לא. בבקשה.‬
‫הבנתי.‬ ‫-אין החזרות.‬
‫וכשיהיו לכם תינוקות,‬
‫נצא לשיט של 12 חודשים עד שהתינוק ייוולד,‬ ‫כי לא נתמודד איתה כשהיא תהיה בהיריון.‬
‫מאוחר מדי לבטל את הכול?‬
‫לחיים.‬
‫ברוך הבא למשפחה שלי.‬ ‫-תודה.‬
‫אם אני לא נוסעת ישר מהכביש המהיר,‬ ‫אני תמיד שוכחת איך להגיע לבית של אבא שלי.‬
‫כמה זמן הוא כבר גר פה?‬
‫בערך שש שנים אם אני לא טועה.‬
‫בסדר.‬
‫אתמול בלילה די כעסתי,‬
‫אבל אף פעם לא היה לי בן זוג שאמר,‬
‫"אני לא אעזוב אפילו אם את האדם‬ ‫הכי נורא שהכרתי, ואני אתחרט על הכול,‬
‫"אני לא אעזוב אותך".‬ ‫ואני כאילו, "אתה בטוח?"‬
‫הוא כזה מאצ'ו וקשוח באופן מסוים,‬
‫אבל כשזה מגיע לרגשות, הוא אדם אחר.‬ ‫זה ממש מבלבל.‬
‫אבל, זה מה שגורם לכל ההתאהבות הזו,‬
‫שמושכת אותי אליו, ושגורמת לי לבטוח בו.‬
‫סוג של רכות בלתי צפויה.‬
‫האם פעם הרגשת שאתה הולך בשביל‬ ‫כל כך הרבה זמן כמו עכשיו?‬
‫כן. בפגישת החשיפה.‬
‫זה היפוך מוחלט‬
‫ממה שאפשר היה לצפות מתותח כבד וגברי כמוהו.‬
‫שלום!‬ ‫-שלום!‬
‫- צ'לסי‬ ‫אחותה של סטייסי -‬
‫היי!‬ ‫-אלוהים!‬
‫מה שלומך?‬
‫-יופי. תודה.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-נעים מאוד.‬
‫היי. נעים מאוד.‬ ‫-זה אבא שלי, דייל.‬
‫נעים מאוד.‬ ‫-גם לי.‬
‫בואו נשתה משהו ונתחיל ב…‬ ‫נתחיל להכיר את איזי.‬
‫זה מרגש.‬
‫יש כל כך הרבה ציפייה.‬
‫היא יפה.‬
‫אה כן! היא באה עם האירוסין.‬
‫כן.‬ ‫-הטבעת.‬
‫היא מהממת.‬ ‫-תודה. היא ממש נוצצת.‬
‫איזה יופי!‬ ‫-אלוהים!‬
‫היא קיבלה את הטבעת הכי יפה שיש.‬ ‫-היא באמת יפה.‬
‫אמרתי לו בתאים.‬ ‫הוא שאל, "איזו טבעת היית רוצה?"‬
‫אמרתי, "טבעת חלקה או עם אבן ענקית".‬
‫והנה היא.‬ ‫-ואף אחד לא המום מהתשובה הזאת.‬
‫לחייכם. אנחנו שמחים להכיר אותך.‬
‫מזל טוב.‬
‫מזל טוב!‬ ‫-תודה!‬
‫ברוך הבא למשפחה.‬ ‫-כן!‬
‫תודה.‬ ‫-ולכל הטירוף שלנו.‬
‫כן!‬ ‫-יברך אותך אלוהים.‬
‫תודה.‬
‫אלוהים אדירים.‬
‫איך זה לגדל שלוש בנות?‬
‫משימה לא קלה.‬ ‫-כן?‬
‫כן, פעם נסענו לטיול.‬
‫אני זוכר שלקחנו מזוודה שלמה‬ ‫שהיו בה רק נעליים.‬
‫נסענו לצרפת לשבועיים!‬
‫המזוודה הייתה בגודל כזה.‬ ‫-היא הייתה גדולה…‬
‫כשהגענו לניס, הנהג הרים אותה, ואמר,‬
‫"מה זה?" אמרתי, "נעליים. רק נעליים".‬
‫כאן?‬ ‫-לא.‬
‫נסענו לצרפת. המשפחה נסעה לצרפת.‬
‫אתם בטח…‬
‫אתם בטח רעבים. תכינו לכם צלחת.‬
‫נוכל לשבת על הספה. יש הרבה שאלות.‬
‫יכול להיות שזו תהיה‬ ‫הפעם היחידה שנוכל לשבת ולדבר אתכם,‬
‫אנחנו מדברים על חתונה. זה עניין גדול.‬
‫מה יש בסטייסי שמאפשר לך לדעת‬
‫בוודאות של 100 אחוז שאתה רוצה להתחתן איתה?‬
‫סטייסי הכירה אותי כמו את כף ידה,‬
‫מבלי שהיא אפילו לא ראתה אותי.‬
‫כל דבר שחשבתי והרגשתי,‬
‫היא זיהתה על המקום.‬
‫היא כזאת.‬
‫אנחנו מכירים אותך ממש טוב.‬
‫ואת לא מישהי שמקבלת החלטות פזיזות.‬
‫ממש לא. כן.‬ ‫-בהחלט.‬
‫ואתם מדברים על חתונה.‬ ‫איך את יודעת שאת מוכנה?‬
‫אני יודעת מי הוא, ויודעת שהוא האחד.‬
‫שמעתם אותי פעם אומרת,‬ ‫"אני רוצה להתחתן"? לא.‬
‫בשבילנו זה הלם שאת במקום הזה.‬
‫אתם חושבים שיש עדיין שיחות שאתם…‬
‫עדיין צריכים לנהל?‬
‫יש משהו שלא אמרת שהיא תגלה עליו?‬
‫אתה מסתיר סודות כלשהם מאיתנו?‬
‫לא.‬ ‫-כאילו, באמת…‬
‫יש לך משפחה סודית?‬ ‫-לא.‬
‫רק עכשיו הוא הוא הוציא דרכון.‬ ‫-לא היה לך דרכון?‬
‫כן. לא היינו ממש במצב כלכלי‬ ‫שאפשר לנו לנסוע הרבה.‬
‫ועכשיו, אני מתכוון פשוט לנסוע.‬
‫אני רוצה להצטלם לתמונה נדושה‬ ‫בחזית מגדל אייפל.‬
‫אלוהים.‬ ‫-וכדומה.‬
‫הוא בחיים לא היה בניו יורק. או בשום מקום.‬ ‫-ניו יורק וקליפורניה היו שתי המדינות‬
‫שתמיד רציתי לבקר בהן ואף פעם לא יצא לי.‬
‫אמרת שלא נסעת‬
‫כי מצבך הכלכלי לא אפשר זאת?‬
‫לדעתי, בסוף שנות ה-20‬ ‫כבר צריך לבחור קריירה.‬
‫אתה מרגיש שבחרת בקריירה הנכונה?‬
‫כי נסיעות הן דבר שחשוב מאוד לסטייסי.‬
‫אולי היא לא אומרת את זה,‬ ‫אבל את נוסעת יותר מרוב האנשים שאני מכירה.‬
‫וזה לא הדבר הכי זול. ולכן…‬
‫כן.‬ ‫-אז איך… אני לא יודעת במה אתה עוסק.‬
‫עסקתי במכירות עסקיות ועזבתי.‬ ‫אמרתי, "אתה יודע מה?‬
‫"השנה, אני רוצה איזון‬ ‫טוב יותר בין עבודה לחיים.‬
‫"להיות קצת יותר אנוכי, לנסוע קצת יותר."‬
‫דברים כאלה. כי נמאס לי לעבוד כמו חמור.‬
‫אני לא יודע כלום על ביטוח,‬
‫אבל חבר יצר קשר ואמר,‬ ‫"יש לך רקע טוב במכירות".‬
‫עסקתי בזה תשע שנים. הוא אמר,‬ ‫"אני רוצה שתתחיל לעבוד בסוכנות הזו איתי".‬
‫עזבתי לשבוע חופשה בקולורדו, וחזרתי.‬
‫עבדתי כמה ימים, ואז התחיל הניסוי.‬
‫אז עדיין יש לך עבודה?‬ ‫-כן.‬
‫הם מאוד תומכים בי.‬ ‫-זה חשוב.‬
‫זו עבודה קשה.‬ ‫-זו הסיבה שאני כאילו…‬
‫…אם יש לך עבודה או מכונית.‬
‫כשהיינו בתאים, דיברנו על הכול.‬
‫על המטרות שלנו בחיים, ערכי משפחה, ילדים.‬
‫אז מה דעתך על ילדים?‬ ‫-אנחנו באותו ראש בעניין הזה.‬
‫אם יהיו לנו, נהדר.‬ ‫ואם לא, זה גם בסדר מצידי.‬
‫יש משהו ששמת לב אליו בשלב זה שקשה לך איתו‬
‫ושלא היית רגילה אליו בחייך הקודמים כרווקה?‬
‫כן.‬
‫את רוצה להיכנס לזה?‬ ‫-כן. בואו נשים את זה על השולחן.‬
‫הבית שלו. לא ציפיתי שהוא יהיה מהודר.‬
‫חשבתי, "הוא חי לבד. הוא בחור".‬
‫אבל כשאתה תגור איתי,‬
‫יש צלחות, כוסות.‬
‫יש לי כלי אוכל מפלסטיק ולא מזכוכית.‬
‫יש לי מזלגות וכפות חד פעמיות.‬
‫היו לך מזלגות מפלסטיק,‬ ‫ו… אני לא יודעת מה קרה…‬
‫איך אתם מתמודדים עם זה?‬
‫את חושבת, "בסדר, אני לא רגילה לזה".‬
‫אבל מבחינתך, "זה מה שאני רגיל אליו".‬
‫זה לא הלך כל כך טוב.‬ ‫-כן. אז מה…‬
‫שנינו הרגשנו בלתי מובנים ותחת ביקורת.‬
‫כן.‬ ‫-כן.‬
‫הוא אמר, "את חומרנית אם זה חשוב בעינייך".‬
‫ואני אמרתי, "אתה לא רוצה‬ ‫להרשים אותי עם כלי אוכל שלא עשויים מנייר?"‬
‫איך אתם מתמודדים עם זה?‬
‫זה היה אחד הימים‬ ‫הכי טובים שהיו לי עם סטייסי.‬
‫אני לא מסכימה עם זה.‬
‫מלבד הריב.‬
‫היא כעסה. היא יצאה החוצה.‬
‫יצאתי החוצה. נכנסנו לג'יפ.‬
‫היא החזיקה לי את היד.‬ ‫הגענו הביתה והיא אמרה, "רוצה לדבר על זה?"‬
‫אמרתי, "כן, בואי נתמודד עם זה",‬ ‫ופתרנו את זה מיד ביחד.‬
‫היא בישלה ארוחת ערב. כיבינו את האורות.‬ ‫-אתם מאמינים?‬
‫לא, אני לא מאמינה.‬ ‫-בישלתי ארוחת ערב!‬
‫זה היה חצות. אמרתי, "בוא נבשל משהו ביחד".‬ ‫ממש התפעלתי מעצמי.‬
‫כשפורץ הריב הגדול הראשון,‬
‫מגיע גם הפחד שיעזבו אותי.‬
‫עד שאחד מאיתנו אומר, "זה לא הלך טוב.‬ ‫אולי לא נפתור את זה עכשיו אלא אחר כך,‬
‫"אבל אפילו אם אנחנו לא מבינים אחד את השני,‬
‫"אני נשאר כאן, אני לא עוזב אותך."‬
‫אז מה שמחבר ביניכם הוא‬ ‫תחושת הביטחון בהחלטה שלכם‬
‫שאתם לא מוותרים אחד על השני, ולא משנה מה.‬
‫כן.‬
‫זה גם מה שדיברנו עליו כבר מההתחלה‬
‫בכל הקשור לנישואים, שזה אמיתי,‬ ‫ושאנחנו מתייחסים לזה ברצינות.‬
‫והסיבה שבגללה מעולם לא התחייבתי‬
‫היא כי לא מצאתי מישהו‬ ‫שנתן לי את ההרגשה הזאת.‬
‫לא הרגשתי את הלהט והנכונות להיאבק.‬
‫אני יודעת מה קורה כשנתקלים בקשיים‬ ‫כי התנסיתי במערכות יחסים שהתמוטטו.‬
‫אני יודעת.‬
‫סליחה, זה מציף אותנו רגשית.‬
‫כן.‬
‫אז זה כאילו…‬
‫צריך לדעת איך זה נראה,‬
‫וצריך גם לדעת שזה ישתפר.‬
‫אני זקוקה למישהו נחוש וחדור מוטיבציה‬ ‫שיהיה מוכן להיאבק ו…‬
‫שלא יוותר עלייך.‬ ‫-כן.‬
‫ואני מקבלת את זה ממנו בכל יום.‬
‫זה משמח אותי למרות שאני דומעת. אני כאילו…‬
‫בחיים לא בכיתי כל כך הרבה.‬ ‫אני לא בכיינית. זה מדהים אותי.‬
‫בכל מערכות היחסים שהיו לסטייסי בעבר,‬
‫לא ראיתי אותה‬ ‫כל כך קרובה למישהו רגשית ופיזית.‬
‫ולכן אני בהחלט חושב‬ ‫שאיזי הוא מישהו שמסב לה אושר.‬
‫רוצה ללכת לדבר?‬
‫אבל בסופו של דבר, סטייסי אוהבת‬ ‫מסעדות, נסיעות ודברים יפים. זה פשוט.‬
‫אלוהים…‬
‫זה לא אומר שהוא צריך להרוויח מיליארד דולר,‬
‫אבל זה אומר שהיא לא רוצה‬ ‫לחלוק את החשבון כשיוצאים לאכול.‬
‫היא חושבת שהיחס הזה מגיע לה.‬
‫אז אפשר לומר, "נחיה על אהבה",‬
‫אבל זה נמשך כל עוד יש כסף בבנק.‬
‫בסדר. אז מה דעתך על הכול?‬
‫כלומר, זה הרבה.‬ ‫-כן. אני מסכים.‬
‫"האהבה היא עיוורת", אני מבין את זה.‬
‫אבל האהבה גם צריכה לאכול.‬
‫אהבה צריכה קורת גג.‬
‫לפעמים האהבה רוצה לטוס במחלקה ראשונה. היא…‬
‫אני מטורף עליה, אבל היא אוהבת לעשות דברים,‬ ‫ונשמע שאתם רוצים לטייל וכל זה.‬
‫אז אני שואל…‬
‫איפה אתה רואה את עצמך בעוד חמש, עשר שנים?‬ ‫מה אתה… כלומר, אתה יודע איפה אתה עכשיו.‬
‫כן, אני חושב ש…‬
‫שבקשר לעבודה החדשה שקיבלתי‬
‫קצת דאגתי בגלל שאני חדש בתחום הזה.‬
‫אבל מבחינה כלכלית, השמיים הם הגבול.‬ ‫-כן.‬
‫אתה מקבל את מה שאתה משקיע,‬ ‫ולכן אני די שמח לקראת זה.‬
‫אני חדש בזה.‬ ‫-בטוח.‬
‫אבל אני שמח כי אוכל לעשות דברים‬ ‫שמעולם לא יכולתי לעשות לפני כן.‬
‫בטח.‬ ‫-אתה מבין אותי?‬
‫יש לי חסכונות והכול.‬
‫כאילו, אני די חכם עם הכסף שלי.‬
‫כן. אני לא רוצה להתמקד…‬ ‫אני לא מנסה להתמקד בכסף.‬
‫כן.‬ ‫-אבל…‬
‫היא בלי ספק זקוקה לעזרה או זקוקה לתמיכה.‬
‫יש לה בית שהיא קרעה בשבילו את התחת,‬ ‫וכל השאר.‬
‫דיברנו על זה כשהלכנו לראות את הבית שלה.‬ ‫-כן.‬
‫היא אמרה, "זה יהיה הבית שלנו, אז…‬
‫"אם מיזוג האוויר יתקלקל, האם תהיה מוכן…‬
‫"תוכל לעזור לי לשלם 20,000 דולר‬ ‫כדי להחליף אותו כבר מחר?"‬
‫במיוחד עם הבית הזה.‬ ‫-בדיוק.‬
‫לדעתי, זו האחריות שלך להיות שותף לזה.‬
‫אבל אם זה ייכשל, וזה יהיה באחריותי…‬
‫אני לא מודאג, או לחוץ מהמחשבה‬
‫שאני לא אוכל לממן את זה בשבילה,‬
‫ואני לא ארגיש תחת ביקורת‬ ‫אם לא אוכל לממן את זה.‬
‫כאילו, יותר מהכול, אני פשוט נרגש.‬
‫היא נראית ממש שמחה.‬ ‫-כן.‬
‫זו התפתחות גדולה בפרק זמן קצר מאוד,‬ ‫אבל אני מלא תקווה.‬
‫אני מאוד אופטימי.‬ ‫אני חושב שיש לך ראש טוב על הכתפיים.‬
‫אני יכול להבין את היתרון שיש בניסוי הזה.‬
‫ואני רואה,‬ ‫בין אם זה יקרה בעוד חודש או בעוד שנה,‬
‫זה כמו שאתם אומרים, "למה אתם מחכים?"‬
‫הכול מתחיל להסתדר בחיים שלי עכשיו.‬
‫העובדה שהיא יודעת מה היא רוצה,‬
‫זו בדיוק הסיבה שבחרתי בסטייסי.‬
‫- 13 יום עד לחתונות -‬
‫אני מתרגשת!‬ ‫-אני שמח לראות את כולם.‬
‫נראה מה יקרה אחרי שהחבר'ה ישתו כמה שוטים…‬
‫"בסדר, חארות, מה המצב?"‬ ‫-אני לא רוצה לעשות נאחס.‬
‫שלום.‬ ‫-שלום, חברים!‬
‫מה קורה?‬
‫את נראית רגועה.‬ ‫-מה שלומך?‬
‫מריסיטה!‬
‫שלום.‬ ‫-מרים!‬
‫- קרטר -‬
‫הלב שלי כל כך שמח.‬
‫את נראית מהממת, מותק. תראו אותך.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫אני מקבלת את כל הבשר. אני אוהבת בשר.‬
‫אני לא מאמין למה שקרה עם ג'יי-פי וטיילור.‬
‫הם ננעלו אחד על השני מוקדם מדי.‬ ‫-לא.‬
‫אתה לא חושב ככה?‬ ‫-לא.‬
‫לדעתי היא פשוט לא נתנה לו הזדמנות.‬ ‫פשוט נמאס לה שג'יי-פי כל כך שקט.‬
‫זו מערכת יחסים, אחי.‬
‫אולי לא קל לו לדבר על הרגשות שלו.‬
‫אחי, אם הייתה לי בת, הייתי רוצה‬ ‫שהיא תתחתן עם בחור בדיוק כמוהו.‬
‫בחייך.‬ ‫-כן. בשבילי הוא קפטן אמריקה.‬
‫- ג'וני -‬
‫ג'וני כאן! אלוהים!‬
‫יודע מי הגיעה?‬
‫אני לא יודע.‬ ‫-החברה שלך, ג'וני.‬
‫אלוהים! מה שלומך?‬ ‫-אנחנו צריכות להגיד שלום?‬
‫אני לא אעשה כלום.‬ ‫-את כאן!‬
‫זה מצב מסובך.‬
‫אני מבינה.‬ ‫-זה כל כך מנומס מצידך.‬
‫אני אשב. אפשר לשתות משהו?‬ ‫-כן. תבחרי את הרעל שלך. פשוטו כמשמעו.‬
‫ג'וני היא ממש בדיחה.‬
‫היא ממש בדיחה.‬
‫בטרקלין, היינו ידידותיות אחת לשנייה.‬
‫דיברנו, התבדחנו, עשינו חיים.‬
‫ואז הבנתי‬
‫לפניה ששתינו מדברות עם אותו בחור.‬
‫הרגשתי נורא.‬
‫הרגשתי אמפתיה כלפיה.‬
‫הרגשתי עצובה ברגעים‬
‫שבהם ידעתי שאיזי בוחר בי,‬ ‫ומבקש שאהיה החברה שלו.‬
‫הייתי ממש עצובה בשבילה,‬
‫אבל היא לכלכה עליי מול כולם.‬
‫אז זה פשוט מעצבן אותי.‬
‫- כריס -‬
‫רגע, זה ג'וש?‬ ‫-וואו.‬
‫לא, זה כריס.‬
‫מה קורה? איזו הפתעה.‬ ‫-היי. מה שלומך?‬
‫אתן יודעות שזה רשמי בינינו?‬ ‫-כמה רשמי?‬
‫אנחנו זוג.‬ ‫-הם מזדיינים.‬
‫אלוהים!‬
‫אז כריס הוא החבר שלי.‬
‫אחרי שכריס ואני נפרדנו בתאים,‬
‫נפגשנו בשדה התעופה,‬
‫אני מרגישה שבשנייה שנפגשנו,‬ ‫הקשר עדיין היה שם.‬
‫הוא כנראה האדם הכי נפלא שפגשתי בחיי.‬
‫הוא פשוט…‬
‫הוא אדם כל כך טוב,‬
‫ובכל יום אני חושבת,‬ ‫"אני רוצה להיות יותר כמוהו".‬
‫אמא שלי הכירה אותו, והיא אמרה,‬ ‫"הוא האדם הכי טוב שיצאת איתו".‬
‫אחרי חמש דקות.‬
‫אז כריס הוא אדם מהסוג הזה,‬
‫ואני אסירת תודה שהוא…‬
‫נותן לי עוד הזדמנות.‬
‫היי, כריס.‬ ‫-היי. שלום.‬
‫נחמד לפגוש את כולכם.‬
‫לחבר פנים לקול.‬
‫אלוהים, יש לי הרגשה‬ ‫שכל כך הרבה קרה בשבועיים האחרונים.‬
‫ג'וני, כל הכבוד על שזכית בבחור הכי יפה.‬
‫תודה.‬ ‫-כן.‬
‫איזה אידיוט.‬
‫למה כולם כל כך התגנדרו?‬
‫אני מעדיפה להתגנדר מדי מאשר פחות מדי.‬
‫אתם יודעים מה קרה?‬
‫הוא לבש חליפה שלמה,‬ ‫ואז הוא קרע את המכנסיים מכאן ועד לכאן.‬
‫זה מה שמילטון לבש כשהוא הציע נישואים.‬
‫טוב, קדימה.‬
‫למעלה!‬ ‫-למעלה!‬
‫למטה!‬ ‫-למטה!‬
‫למרכז!‬ ‫-למרכז!‬
‫ולשתות!‬ ‫-ולשתות!‬
‫בואו נתחיל במסיבה, מותק!‬
‫היי, אתם זוג עכשיו או מה?‬
‫כן.‬
‫אני פשוט הכרחתי אותו לצאת איתי. זה בסדר.‬
‫איך זה קרה בדרך הביתה?‬
‫אני לא זוכר את הנסיבות שהובילו לזה, אבל…‬
‫הוא גמר איתי.‬
‫נחמד.‬ ‫-קלאסי.‬
‫את מתנהגת כאילו שזה היה לא מוצדק.‬
‫לחיים.‬ ‫-לפעמים אני ארסי.‬
‫כן, הוא גמר איתי, ואז נפגשנו בשדה התעופה.‬
‫זיהיתם אחד את השני בשדה התעופה?‬ ‫-כמעט מיד. איכשהו.‬
‫שכבתי שם וניסיתי לנמנם.‬
‫הוא ענה לשיחת טלפון מאבא שלו,‬
‫ואז הוא הלך משם.‬
‫ואני חשבתי, "לעזאזל, אני מתגעגעת אליו",‬
‫והוא ניגש אליי, לחץ לי את היד,‬ ‫וחשבתי, "אני מאוהבת באדם הזה."‬
‫בשדה התעופה.‬
‫הוא יודע לשחק אותה, מה?‬
‫סטייסי התבדחה איתי, ואמרה שהיא מצטערת‬ ‫שהיא לא חרבנה בעוגיות שהיא הכינה.‬
‫אלה העוגיות שלה.‬
‫כדי להתנקם בג'וני. אמרתי, "אלוהים!"‬
‫אוי, לא.‬ ‫-אני יודעת.‬
‫לא הבנתי שזה כזה עניין גדול.‬
‫טוב לראות אותך.‬
‫אתה נראה מאושר עם סטייסי,‬ ‫ואני מאושרת עם כריס.‬
‫אני שמח שקיבלתי את ההחלטה שקיבלתי.‬
‫שמעתי עלייך הרבה דברים מפוקפקים.‬
‫חלק גדול מהדברים שאמרת לי,‬ ‫לא הייתי הבחור היחיד שאמרת לו אותם.‬
‫אז אתה כועס שאמרתי לאחרים…‬ ‫-לא, כועס זה… לא.‬
‫את הרסת את כריס. זה ברור.‬
‫הבחור היה מעוניין בך.‬ ‫את היית מעוניינת בי. אני מבין.‬
‫וכשכריס קיבל באופן אקראי בקשה ממך‬ ‫להיפגש איתו שוב…‬
‫למה זה חשוב לך?‬
‫לא, זה לא היה חשוב לי. מה שחשוב לי‬
‫הוא שאמרת לו דבר אחד, ושאמרת לי את ההפך.‬
‫יכולתי לצאת מכאן עם כריס,‬ ‫ואני יודעת בדיוק איך החיים שלנו היו נראים.‬
‫ואיך הוא היה מתייחס אליי.‬ ‫אבל לא התאהבתי בו.‬
‫אני תוהה אם אני…‬
‫שחזרתי דפוס התנהגות עם איזי.‬
‫אני נוטה לבחור אנשים שהם לא פנויים רגשית.‬
‫אבל את מוכנה לשנות זאת?‬
‫כן. לכן אני כאן.‬
‫אמרתי לכם אותו דבר.‬ ‫-אז את…‬
‫את לא.‬
‫אמרת לכריס שהסיבה שבחרת בי‬
‫היא כי יצאת עם בחורים הרפתקנים וספונטניים.‬
‫לא משנה מה היה העבר שלך,‬ ‫וחשבת שאני דומה להם.‬
‫זה נכון.‬ ‫-ואמרת שאת לא מעוניינת בכריס‬
‫כי דמיינת חיים איתו, והבנת שלא תאהבי אותו.‬
‫האמת היא…‬ ‫-ואז את קראת לו…‬
‫תני לי לסיים. אני אקשיב למה שיש לך להגיד.‬
‫ואת היית הבחירה הראשונה של כריס,‬ ‫והוא היה מבולבל לגמרי.‬
‫אמרתי, "זה מה שהיא אמרה עליך",‬
‫והוא אמר, "על מה את ה מדבר?‬ ‫זה מה שהיא אמרה עליך".‬
‫איזי, מתי יגיע תורי לדבר?‬
‫אתה מדבר כבר 10 דקות.‬ ‫-בסדר.‬
‫אפשר לדבר עכשיו?‬ ‫-כן.‬
‫תודה.‬
‫למעשה, כל מה שאמרת היה מדויק.‬
‫אמרתי, "אני רואה עתיד ברור עם כריס".‬
‫"עם איזי אני מרגישה‬ ‫תגובה רגשית חזקה במיוחד."‬
‫אז כשגמרת איתי,‬ ‫שחזרתי את שתי מערכות היחסים,‬
‫וחזרתי על דפוס.‬ ‫היית מספר אחת שלי, והייתי ממש שבורת…‬
‫אבל לא הייתי מספר אחת היחיד שלך.‬
‫אז שוב…‬ ‫-לא, היית…‬
‫אתה מוכן להקשיב לי רק לרגע?‬
‫כל הזמן שהיינו בתאים, כל הזמן שיצאנו,‬ ‫היה רק אחד שהיה מספר אחת בשבילי.‬
‫ולכן אני מנסה עכשיו להמציא תירוצים לכריס‬ ‫למה הוא היה מספר שתיים שלי.‬
‫בסופו של דבר, צדקת.‬
‫אתה לא האדם שלי. אני לא האדם שלך.‬ ‫אני חושבת שאנחנו נפיצים רגשית.‬
‫אם אני יכול לתת לך עצה…‬
‫אני לא צריכה עצה ממך.‬ ‫-בתרחיש…‬
‫אני חושב שאת צריכה אותה, כי זה לא רק אני.‬
‫כולם חושבים שאת מפוקפקת בטירוף.‬
‫בסדר.‬ ‫-בכנות, כאילו…‬
‫תודה.‬ ‫-ואני לא אומר את זה כדי להעליב אותך.‬
‫זה פשוט כי…‬ ‫הייתי מושקע בך רגשית בזמן מסוים,‬
‫ואני כל כך שמח שלא הלכתי על הבחירה הזאת.‬
‫לא בגלל הקשר שלנו, אלא בגלל כל מה ששמעתי.‬
‫אולי כדאי שתבין בדיוק מה אתה אומר?‬
‫אני יודע מה אני אומר.‬ ‫-אין לזה קשר אליי, אלה סתם דיבורים.‬
‫כי זו לא מי שאני כאדם…‬
‫אז מי את? כי על זה הניסוי.‬
‫אני מנסה להגיד לך, ואף פעם לא הקשבת לי.‬
‫איך לא הקשבתי לך?‬ ‫הקשבתי לכל מה שאמרת על עצמך.‬
‫כי אני לא מפוקפקת בטירוף.‬
‫אחרת הייתי כאן עם הבחור הכי נחמד פה?‬
‫אתה לא מכיר את הסיפור שלי,‬ ‫ואתם אלה שמפוקפקים בטירוף.‬
‫אז גמרתי עם זה. אתה אפילו לא מקשיב לי.‬
‫בהצלחה לך.‬
‫בהצלחה לך, אחי.‬
‫וזה מה שקורה כשאת מסתבכת עם השקרים שלך.‬
‫זה עבר הכי גרוע שאפשר.‬
‫הוא אמר שאני הכי מפוקפקת כאן.‬ ‫-מה?‬
‫בעיקרון הוא אמר שאני חתיכת חרא.‬
‫…איך הוא מרגיש, טוב…‬
‫טוב…‬
‫אף אחד לא חושב ככה, נכון?‬
‫אף אחד כאן לא חושב ככה חוץ ממנו.‬
‫את בסדר?‬
‫הוא חושב שאני לא ראויה לך, בעיקרון.‬ ‫זה מה שהוא אמר לי.‬
‫היי, סטייס.‬
‫מה?‬
‫בואי.‬
‫זה דפוק. אין לו מושג עלינו, בסדר?‬
‫הכי כאב לי שהוא אמר,‬
‫"אני יודע שהוא בחור נהדר, ושאת חתיכת חרא."‬
‫את לא. את יודעת שאת לא.‬
‫אל תקשיבי למישהו שמנסה לפגוע בך.‬
‫והוא אמר…‬
‫שדיברתם עליי וששניכם החלטתם‬
‫שאני אדם נורא.‬
‫הייתי יושב כאן אם הייתי חושב ככה?‬
‫אני מניחה שלא.‬ ‫-הוא פשוט ממציא דברים עכשיו.‬
‫אני שונאת אותו.‬
‫התאהבתי בך. את לא אדם רע.‬
‫האנשים החשובים לא חושבים שאת אדם רע. בסדר?‬
‫לאנשים חסרי החשיבות…‬ ‫יש אולי דעות משלהם, אבל למי אכפת?‬
‫בסדר?‬
‫אני אוהב אותך כל כך.‬
‫אתה בסדר?‬ ‫-לא, אני בסדר.‬
‫עימתי אותה עם השקרים שלה, והיא…‬
‫אילו שקרים?‬
‫אמרתי, "את כזאת מפוקפקת".‬
‫אני לגמרי התחרעתי עליה.‬ ‫-מה היא אמרה?‬
‫היא אמרה, "כולכם מפוקפקים".‬
‫ואני פשוט התעצבנתי.‬ ‫-איך זה שכולם כאן מפוקפקים?‬
‫זה מה שניסיתי להגיד.‬ ‫אמרתי, "את לא מדברת בהיגיון".‬
‫טוב, אני לא שמה זין אם היא מדברת בהיגיון.‬
‫ואני כל כך אסיר תודה עלייך‬ ‫ועל מערכת היחסים שלנו, מותק.‬
‫זה בפירוש מה שאני חושב עליו.‬
‫אני כל כך אוהב אותך.‬ ‫-גם אני.‬
‫ואני שמח שאנחנו פשוט יכולים לתקשר.‬
‫אתה נראה מזועזע.‬ ‫-אלוהים, מותק.‬
‫לא, אני לא מזועזע. אני פשוט מעוצבן.‬
‫אבל אמרת שהיא לא אמרה כלום,‬ ‫אז למה אתה כל כך מתעצבן?‬
‫אני שונא שאנשים אומרים דברים‬ ‫שהם לא נכונים.‬
‫מה היא אמרה שהיה לא נכון?‬
‫שאני מפוקפק.‬
‫זה הכול?‬ ‫-כן.‬
‫זה קשור אליי? למה היא התכוונה?‬
‫לא, זה לא היה קשור אלייך.‬ ‫אני רק ניסיתי להגן על עצמי‬
‫ועל החברים שלי.‬
‫כלומר על מי שהיא יושבת איתו עכשיו…‬ ‫-בדיוק.‬
‫ממש לא אכפת לי.‬ ‫-היא נשמה אבודה. תתפלל בשבילה.‬
‫לא אכפת לי ממנה. אני רק כל כך…‬
‫פשוט אחרי שראיתי את כולם כאן…‬
‫אל תשווה אותי לדפיקות שלה.‬ ‫-לא…‬
‫אל תגיד, "תודה שאת איתי כי היא מטורפת".‬ ‫-זה לא זה.‬
‫אני רק שמח שאנחנו חושבים אותו דבר‬ ‫ביחס לכל מה שקורה.‬
‫אז זה הלך טוב?‬ ‫-כן. זה הלך טוב.‬
‫אתם נראים ממש נינוחים כאן.‬
‫היי! אנחנו רוצים קצת אוצ'ה!‬
‫הולי שיט!‬ ‫-יו.‬
‫מה קורה, אחי?‬ ‫-מה קורה, אחי?‬
‫מה שלומך?‬
‫זו הפעם הראשונה שראיתי את אוצ'ה,‬ ‫אחרי כל מה שקרה עם עאליה.‬
‫אני זוכרת… פעם היו לי רגשות כלפי האדם הזה.‬
‫יש לנו עוגיות ומטבלים והכול, אחי.‬
‫בסדר. לידיה. רוצה לדבר?‬
‫לא ממש, אבל אם אני חייבת…‬
‫את לא חייבת.‬
‫בטח. בוא נפטפט קצת.‬
‫אבל אני צריכה משקה.‬
‫אני חושב שזה מאוד ייתכן‬ ‫שלידיה נכנסה לניסוי‬
‫עם הכוונות הלא נכונות,‬
‫ואני רוצה לרדת לשורש העניין.‬
‫אני רק צריך הסבר.‬
‫כשנפגשנו לראשונה,‬
‫אני חושב שהיה ניצוץ מידי,‬
‫משיכה מידית, חיבור מידי בינינו.‬
‫אני חושב שהעובדה שהרגשתי שאת מעוניינת בי,‬
‫הייתה הדבר שקירב אותי אלייך.‬
‫היו לך הרבה תכונות שממש אהבתי.‬
‫חשבתי, "היא חכמה, שאפתנית, אכפתית".‬
‫גילית מה הצבע האהוב עליי,‬ ‫ובפעם הבאה שראיתי אותך לבשת שמלה כחולה.‬
‫גילית מה המשקה האהוב עליי,‬
‫ובשבוע לאחר מכן שלחת בקבוק.‬
‫המחוות האלה הוכיחו לי‬ ‫שאת משקיעה מאמץ בכל יום.‬
‫וזה אחד הדברים שממש אהבתי בך.‬
‫אלוהים.‬
‫אני חושב ששנינו צריכים להיות כנים.‬
‫בלי שקרים, דרמות ובולשיט.‬ ‫-אני לא שקרנית.‬
‫אני לא אומר שאת שקרנית.‬
‫זוכרת את המריבה הראשונה שלנו…‬
‫את לא ממש היית כנה איתי, נכון?‬
‫ו…‬ ‫-גם אתה לא היית כן איתי.‬
‫אבל באותו רגע כן הייתי, כי גיליתי לך הכול.‬
‫ובתמורה, את שיקרת לי.‬
‫אני הייתי כן…‬ ‫-לא שיקרתי.‬
‫אני לא מנסה להתווכח.‬ ‫אני רק מספר לך מה הפרספקטיבה שלי.‬
‫כן, אבל הפרספקטיבה שלך…‬ ‫כשאני אומרת לך שלא שיקרתי לך.‬
‫אז למה כעסתי אם אמרת לי את האמת,‬ ‫תסבירי לי את זה.‬
‫על מה כעסתי?‬
‫אני לא אשחזר את חוויות העבר שלנו…‬
‫מה שאני מנסה לומר לך, לידיה,‬ ‫אני לא מתווכח על מה שקרה…‬
‫אבל הווליום שלך עולה.‬
‫אבל מה שקרה… טוב, תני לי להסביר לך.‬
‫את… את שאלת אותי שאלה.‬ ‫הייתי גלוי איתך ואמרתי,‬
‫"למה את שואלת אותי על זה?"‬ ‫-אחרי זמן מה.‬
‫זה לא קרה מיד.‬ ‫-אבל אמרתי לך את האמת.‬
‫ואז שאלתי אותך,‬ ‫מה גרם לך לשאול את השאלה הזאת,‬
‫ואת לא ענית בכנות.‬
‫אמרת, "הייתה לי אינטואיציה, ו…"‬
‫זה נכון. אני…‬ ‫-את חיטטת לי בדברים.‬
‫לא חיטטתי לך בדברים. אני פתחתי מגירה.‬
‫את שיקרת בקשר לזה.‬ ‫-תקשיב.‬
‫תקשיב, אוצ'ה.‬ ‫-לא סיפרת לי.‬
‫לידיה, חכי רגע.‬ ‫-לא.‬
‫תקשיב.‬ ‫-את לא אמרת, "אוצ'ה…"‬
‫אתה לא תדבר אליי ככה. תקשיב.‬
‫"ככה אני יודעת." את שיקרת…‬
‫בסופו של דבר…‬ ‫-את שיקרת בקשר לזה.‬
‫השורה התחתונה היא‬ ‫שאנחנו לא צריכים להיות ביחד, נכון?‬
‫אני רוצה לסיים. לא סיימתי להגיד לך הכול.‬ ‫-אני לא רוצה לדבר איתך.‬
‫אתה אדם נרקיסיסטי.‬ ‫-תני לי לסיים.‬
‫לידיה. תני לי לסיים. בבקשה.‬ ‫-לא אכפת לי מזה.‬
‫מילטון, בוא הנה. איפה היית, לעזאזל?‬
‫אסור לי ללכת לשירותים?‬
‫האישה שלך נמצאת שם והיא מתווכחת עם אוצ'ה.‬
‫שלום, חברים.‬ ‫-מילטון. מה קורה, גבר?‬
‫מה קורה?‬
‫חיפשתי אותך. איפה היית?‬ ‫-הלכתי להשתין.‬
‫תודה על ההבהרה.‬
‫אכפת לך אם אני ולידיה ננהל שיחה קצרה,‬ ‫אתה יודע, בינינו, ו…‬
‫אתם יכולים,‬
‫אבל האמת היא‬ ‫ששלי וללידיה יש תוכניות בעוד עשר דקות.‬
‫תן לי לסיים את השיחה הזאת.‬ ‫-טוב, אני בחוץ.‬
‫תודה.‬ ‫-להתראות.‬
‫בעיקרון…‬
‫אוצ'ה, מה הדבר ש…‬
‫בואי נקפוץ קצת קדימה.‬ ‫כי יש לך תוכניות בעוד עשר דקות‬
‫או מה שזה לא יהיה.‬
‫כשחידשנו את הקשר בינינו,‬ ‫התחלתי לקבל הודעות מבחורות‬
‫שאני עוקב אחריהן באינסטגרם‬
‫שאמרו שאת קוראת את הסטוריז שלהן.‬
‫מה?‬
‫הן שלחו לי צילומי מסך‬ ‫של הפרופיל שלך ואמרו,‬
‫"הבחורה הזאת קוראת‬ ‫את הסטוריז שלי כבר שבועות."‬
‫את מסתכלת להן בסטוריז.‬ ‫-אני לא יודעת. אולי זה…‬
‫האלגוריתם של אינסטגרם.‬
‫אמרנו שלא נשקר, נכון? עברת על העוקבים שלי…‬ ‫-אני לא משקרת.‬
‫וקראת סטוריז של בחורות.‬ ‫-למה שבכלל אעשה את זה?‬
‫איך זה שכל כך הרבה אנשים כתבו לי‬ ‫שאת מציצה בפרופילים שלהם,‬
‫ושהם מרגישים לא בנוח?‬
‫ובנוסף לכך… רק רגע, לידיה.‬ ‫-שכחת מה היה המצב בינינו?‬
‫ואז נסעת יום אחד ליד הבית ש…‬
‫וצילמת את הבית שלי.‬ ‫-לא.‬
‫ושלחת לי את הצילום. אמרת, "אני רואה אותך".‬
‫עברתי שם. ניהלנו שיחה.‬ ‫אל תתנהג כאילו לא היה לך אף אחד.‬
‫השיחה הזו לא מתקדמת.‬ ‫-אני מנסה להגיד לך מה אני מרגיש.‬
‫באמת? כאילו, צילומי מסך?‬
‫זו פאקינג קומדיה.‬
‫הוא יודע מה באמת קרה בינינו.‬
‫הוא יודע.‬
‫אבל הוא לא יגיד את זה.‬
‫אתה רוצה שאספר מה שקרה?‬
‫אתה רוצה לספר לי על הסקסטינג?‬
‫הוא שכב עם בחורה כשהוא יצא איתי,‬
‫ואז הייתה לו החוצפה‬ ‫לשפוט את עאליה ביחס לעבר שלה.‬
‫אין לי מה להוסיף.‬ ‫-תני לי…‬
‫יש לי דבר אחד אחרון לומר לך.‬ ‫-לא.‬
‫אחרי זה?‬
‫אני ממש מאוכזבת ממך, אוצ'ה.‬ ‫-יש לי דבר אחד אחרון.‬
‫אני ממש מאוכזבת. חשבתי שאתה בחור נהדר…‬ ‫-אבל הוכחתי לך!‬
‫…אבל החרא הזה?‬ ‫-הוכחתי לך!‬
‫אני לא אסבול את החרא הזה.‬ ‫-עכשיו הוכחתי לך.‬
‫את שוב מסתלקת?‬ ‫-כן!‬
‫ותאמין לי, זאת הפעם האחרונה‬ ‫שתראה את הפרצוף המזוין שלי!‬
‫את לא מסוגלת לנהל שיחה.‬ ‫-עוף לי מהפרצוף.‬
‫זאת הבעיה.‬ ‫-אתה שחצן!‬
‫אני לא אסבול את החרא הזה!‬ ‫לך לבדוק אם אתה שפוי!‬
‫אני לא זה שמציץ באינסטגרם של אנשים.‬
‫מילטון!‬ ‫-לידיה.‬
‫איפה מילטון?‬
‫מילטון! אני פאקינג סיימתי.‬
‫אם אני ומילטון נוכל להתמודד עם זה,‬ ‫נוכל לעבור הכול.‬
‫בוא נתרחק ממנה. אני רוצה לדבר איתך.‬
‫- בהמשך -‬
‫את גורמת לי להרגיש‬ ‫שאני לא מספיק טוב בשבילך.‬
‫אתה מתגונן.‬
‫לדעתי, נהגת ברמאות.‬
‫מה אני חייבת לך? אני ממש לא בוטחת בך.‬
‫כאילו. עשיתי טעויות…‬
‫את אדם חרא.‬
‫עמוק בפנים, חשבתי,‬
‫"הם היא באמת, את יודעת,‬ ‫האדם שמתאים לבן שלי?"‬
‫אלוהים.‬
‫אני תוהה למה מישהי בת 30‬
‫מעוניינת בבחור בן 24.‬
‫זה מזויף.‬
‫לידיה תכננה להיות כאן איתי.‬
‫זה לא גורל.‬
‫היא תכננה ששנינו נהיה פה‬ ‫כי היא לא הייתה מסוגלת לוותר עליי.‬
‫מילטון!‬
‫אני אוהבת את איזי. הוא מדהים.‬ ‫הוא האיש הכי טוב שפגשתי מעודי.‬
‫על החיים ועל המוות,‬ ‫אנחנו נילחם אחד על השני.‬
‫אני אוהב אותך.‬
‫גם אני אוהבת אותך.‬
‫רצינו למצוא אהבה. רציתי למצוא את בעלי.‬
‫ואתה יודע מה? מצאתי.‬
‫אני אוהבת את איזי. אני רואה אותנו מתחתנים.‬
‫ההתאהבות בסטייסי הייתה מסע מטורף,‬ ‫אין מישהי אחרת שהייתי רוצה להתחתן איתה,‬
‫אם זה גורל, זה משהו שאתה ממש רוצה.‬ ‫-היא הבחורה שלי. אני אוהב אותה.‬
‫אלוהים!‬
‫כן, אני הכלה!‬
‫אני רק יכולה לקוות שהוא מוכן.‬
‫קיבלתי את גבר החלומות שלי,‬
‫אבל אולי הוא חושב, "היא יותר מדי בשבילי".‬
‫אתה נשמע קצת לחוץ.‬
‫ההתמודדות על לידיה דורשת התפשרות.‬
‫חשבת על זה עד הסוף?‬
‫אני עומד לקבל את ההחלטה החשובה בחיי,‬ ‫ואני בהחלט מפחד.‬
‫אני רוצה לצאת מפה עם טבעת על האצבע‬ ‫ועם סטייסי כאשתי.‬
‫עכשיו הרגע להחליט אם האהבה היא עיוורת.‬
‫אני רק רוצה שיאהבו אותי כפי שאני אוהב.‬ ‫-אלוהים.‬
‫הגעתי לכאן בתקווה למצוא מישהו‬ ‫שיאהב אותי כמו שאני.‬
‫מה אני עושה לא בסדר?‬
‫תרגום כתוביות: שלמה ליברמן‬