A NETFLIX SOROZATA
Hozzád mennék. De tényleg. Ezt szeretném. Tényleg. Nagyon.
Amikor megtudtam, hogy elmentél,
teljesen összetörtem. Én végig azt hittem, hogy mindketten ugyanazt akarjuk. Mondtam
neked, hogy szeretlek, te is azt mondtad, szeretsz. Arról beszéltünk, hogy mennyire
várjuk, hogy együtt éljük le az életünket.
Sosem mondtad, hogy kételyeid lettek volna.
Akkor kezdtem el kételkedni, amikor
tudomást szereztem Lydiáról. Tőle sokkal több információt kaptam, mint
tőled. És nem is én kérdeztem.
Ezt már megbeszéltük. Nincsenek iránta érzéseim.
Nekem ő azt mondta, hogy néhány hónappal
ezelőtt szakítottad meg vele a kapcsolatot. Olyan
felesleges információkat osztott
meg velem, minthogy mit vett neked vagy a kutyádnak, milyen autód van.
Kellemetlenül éreztem magam.
Ezt nem mondtad.
Még arra se voltál fogékony, hogy megnyíltam egy múltbeli ballépésemmel
kapcsolatban.
De igen. Ha emlékeznél, utána éles váltás következett. Bocsánatot kértem és
mondtam, hogy nyitottabbnak kellett volna lennem. Őszinte akartam lenni veled és meg
akartalak nyugtatni, ugyanakkor úgy éreztem, valamilyen
oknál fogva Lydiát és az ő
érzéseit is meg kell védenem. Tudtam, hogy összebarátkoztatok és nem akartam rosszat
mondani a barátnődre. Azt hihetnéd, hogy ha ilyen dolgokat mesélek Lydiáról, akivel
jártam, rólad vajon mit fogok mondani? Azt gondoltam, hogy ebből a helyzetből sehogy
sem kerülhetek ki győztesen. Viszont el kellett volna
mondanom neked mindent, mivel akkor jobban átláttad volna a helyzetet.
Néhány héttel az után, hogy járni kezdtünk, megtudtam, hogy betört a
magánszférámba. És hazudott róla. Ahogy neked is mondtam, számomra a bizalom a
legfontosabb egy párkapcsolatban. Mondtam Lydiának, hogy nem fog működni a dolog és
szakítottam vele. De tovább hívogatott, üzeneteket írt. Próbált velem kapcsolatba
lépni. Bocsánatot kért miatta, és tényleg látszott rajta, hogy nagyon bánja. Eltelt
egy kis idő, ezért gondoltam, hogy adok neki még egy esélyt.
Így újra találkozgatni kezdtünk. Nem sokkal az után,
üzeneteket kaptam az ismerőseimtől. Screenshotot
küldtek Lydia profiljáról, és megkérdezték,
ismerem-e. Mondtam, hogy igen, ő Lydia. Azt mondták, hogy már hetek óta nézegeti
az Insta sztorijukat. Mint kiderült, nyomon
követte az ismerőseimet. A legrosszabb az volt, amikor elment a házamhoz, lefotózta
a kocsibeállómat, és elküldte üzenetben azzal a
szöveggel, hogy „látlak”. -Értem.
És bepánikoltam. Nem tudtam, hogy mit
csináljak. Azt viszont tudtam, hogy nem egészséges az, ami köztünk van.
Úgyhogy nem beszéltem vele többet.
Egy idő után bűntudatom lett. Sok mindenen
ment keresztül. Veszteség érte. Noha úgy gondoltam, hogy egészségtelen a
kapcsolatunk, úgy voltam vele, hogy szüksége van rám.
Így ismét beszélni kezdtünk,
egészen addig, amíg úgy nem láttam, hogy kezd javulni a
helyzete. Új barátai lettek.
Terápiára járt, ami sokat segített. Így megszakítottam vele a kapcsolatot. És
nem is tudom… Azért nem mondtam ezt neked, mert nem
akartam felásni a múltat, de
rájöttem, hogy el kellett volna mondanom, mert akkor tudtad volna, hogy még mindig
kedvel, és rám van kattanva… Talán nem olyan tiszták a szándékai, és talán
te is óvatosabb lettél volna.
Hosszú múltatok van, ami nem érdekel,
mert ez normális, mind felnőttek vagyunk. Szoktunk
randizni. Viszont aggasztó
volt számomra, hiszen miért érdekel téged ennyire Lydia és Milton kapcsolata?
Megjegyzéseket tettél rá és Miltonra. Azt
mondtad, nem tudod, Milton készen áll-e házasságra és nem
akartad, hogy Lydia sérüljön.
Lehet, hogy tényleg őszintén érdekel, mi
van vele, de én úgy éreztem, még kötődsz hozzá. Azt is megtudtam, hogy Lydia már a
műsor kezdete előtt tudta, hogy te is itt leszel.
Ezt mondta valakinek?
Az első napon azt mondta néhány lánynak, hogy van egy olyan érzése, hogy bele fog
futni valakibe a múltjából. Őszinte leszek, Uche. A reakciód után megfordult a
fejemben, hogy elterveztétek, hogy itt legyetek. Nem
tudtam, hogy ez most… Bakker,
ha ennyire szerepelni akartatok, mehettetek volna az Ultimátumba.
Mi a fenéért csináltunk volna ilyet? Semmi értelme.
Mi lett volna a terv? Jelentkezünk a műsorba, úgy teszünk, mintha nem ismernénk
egymást és kamu kapcsolatba kezdünk? Aztán a való életben, ahol már ismerjük egymás
barátait, a barátaink is úgy tesznek, mintha mi nem ismertük volna egymást?
Elég.
Mi van? Szerinted ennek van értelme? Nincs, de lehet, hogy úgy tettetek,
-mintha szakítottatok volna. Ki tudja? -Nem. Nem.
Aznap este amikor Lydiával erről beszélgettünk,
mondtam valamit, amit viccnek szántam, de bevallom,
jogosan vette a szívére. Mit mondtál?
Azt, hogy ha nem kéred meg a kezem, Lydia visszakaphat. De nem gondoltam komolyan.
De igen. Komolyan gondoltad.
Nem teljesen. Tönkretette számomra a
kísérletet. Amikor elmentem, meg sem fordult a fejemben, hogy ne folytassuk a
kapcsolatunkat. Nem gondoltam, hogy véget érne.
Megbántam.
Most mi legyen?
Úgy gondolom, érdemes tovább építkeznünk az eddig felépített alapra.
Még mindig szeretlek és még mindig el tudom képzelni, hogy elvegyelek, de a
kételyek nem múltak el. Rendkívül stresszes volt a
kísérlet, de egy házasság is az. Olyan dolgokat tapasztaltam a szüleim
házasságában, amelyek sokkal keményebbek voltak, mint amiket mi
tapasztaltunk a kísérlet során. Igen.
Értem.
De sosem hagyták el egymást. Most rájöttél
arra, hogy talán maradnod kellett volna… A gond csak az, hogy úgy érzem, te
szétválasztod a fejedben a kapcsolatunkat a
kísérlettől. Ugye? Azt mondtad, nem
gondoltad, hogy a kapcsolatunk végét is jelenti az, hogy elmentél. A kísérlet és a
kapcsolatunk viszont egy és ugyanaz. Máskülönben hogyan találkoztunk volna?
Segített,
hogy jobban tudjunk kommunikálni és mi is jobbak legyünk. Én megtanultam
elengedni a múltat, megtanultam, hogyan legyek nyitottabb és elfogadóbb. Te pedig
megtanultad, hogy nem szabad elmenekülni a problémák elől és fontos a kommunikáció.
A
kapszulában, amikor nem értettünk egyet, leültünk és átbeszéltük.
Itt, a való életben viszont… Még haza
sem értem a kapszulából, de bekövettél
Instagramon, majd kikövettél. Aztán
küldtél egy hangüzenetet, de még mielőtt reagálhattam
volna rá, törölted, majd
letiltottál. 48 órán keresztül sehogy sem tudtam kapcsolatba lépni veled.
Folyamatosan nézegetnem kellett az Instádat, amíg nem oldottál fel. Utána
felvettem veled a kapcsolatot.
Soha az életben nem gondolkoztam azon,
hogy megkérjem valaki kezét. 33 éves vagyok.
Meg akartam kérdezni tőled, hogy
leélnéd-e velem az életed, de nem jöttél el. Azt mondtad, azért mentél el, mert
összevesztél Lydiával. Azt mondogattad, hogy miatta mentél el, és mert nem tudtad
kezelni a
helyzetet. A valódi ok viszont az, hogy nem bíztál bennem és a kapcsolatunkban.
Úgy gondolom, vége a kapcsolatunknak.
Megértem.
Egy kicsit tartok tőle, hogy mosatlanokat és penészkezdeményt találok.
Szóval penészes a lakásom?
Kezdemény! Mint a vécében lévő rózsaszín karika.
Majd meglátod.
Te jó ég!
Jól van.
Nahát, tiszta. A frászt hoztad rám. Igazi növények. Ezt te csináltad?
Igen.
Elég csajos.
Tényleg csajos.
Nagyon barkácsotthonom van.
Nem tudom, mitől paráztál.
Undormányra számítottam. Jobb, mint amire egy agglegénytől számítanék.
-Szóval nincs éjjeli szekrényed? -Költözésnél kidobtam.
Pedig logikus lenne.
Persze.
-Ide jöhetne egy. -Egy agglegény nem sűrűn fogad vendégeket.
Egy agglegény állandóan fogad bizonyos embereket.
-Nem tudom, miről beszélsz. -Akik örülnének egy éjjeli
szekrénynek, ahová letehetik az ékszereiket.
Sosem panaszkodtak. Általában ide
kerülnek az ékszerek meg miegyebek és van talált cuccos fiókom.
Hogy érted?
Lássuk csak, mi van itt?
Tetszik, hogy a kotont is itt tárolod.
Felelősségteljes ember vagyok. Ez jót jelent. Van itt gyűrű, fülbevaló…
-Kinek a cuccai ezek? Nem tudod? -Most már nem.
Kamu. Tényleg nem tudom.
Másfél éve lakom itt, szóval…
Hullámcsat.
Kiszedsz mindent?
-Te adtad el a lelked az ördögnek. -Nem fogok titkolni előled semmit.
Akkor kinek a cuccai ezek?
Tényleg nem tudom. Az igazat mondom. Nem tudom.
Jézusom.
Ez nagyon éretlen tőle. Dobja ki őket.
Főleg, ha azt sem tudja, kihez tartoznak. Minek tárolgatja?
Lássuk csak. Nincs étkészleted?
Mire gondolsz? Pohár meg ilyenek? Nincs.
Te jó ég!
Szerintem 29 évesen… Nem, 26… Nem, ami
azt illeti, soha. Soha nem voltak műanyag poharaim és tányérjaim,
talált tárgyas fiókom.
Bámulatos.
Nem tudom. Ez az éretlenség jele vagy egyszerűen Izzy ilyen?
Amikor arról beszéltünk, hogy főznénk egymásnak, te műanyagot raknál elém?
Attól még szeretnél?
Hoznék rendes evőeszközt.
És ha az első randink lenne…? Kitennék magamért
egy klassz kis vacsival, de műanyagon tálalnám fel. Elítélnél?
Elítélnélek, mint a szar.
Igen.
Hányszor hoztál haza csajt, hogy főzz neki?
Párszor.
És műanyagon tálaltad neki.
Még hogy nem hívsz át… Sosem ítéltek el emiatt. A
szándék a lényeg. De jó tudni, bébi.
Tudom, hogy más háttérrel rendelkezünk.
Keményen dolgoztam azért, hogy most itt legyek. Nem ettem flancos
kajákat flancos éttermekben.
Ne érezd úgy, mintha piszkálnálak.
Próbálom megemészteni a látottakat. Ezt az oldaladat még nem láttam. És hát férfi
vagy. Nem lesznek makulátlan és logikus dolgaid.
Én meghallgattalak, te is hallgass meg.
Azt kapod, amit látsz. Vagy tetszem úgy, ahogy vagyok, vagy nem.
Tudom, hogy Stacy idősebb nálam, és
járt idősebb palikkal. Tíz évvel idősebb palikkal, akik már a 40-et nyomják. Én
viszont 29 vagyok. Ugyanakkor érzelmileg én sokkal kiegyensúlyozottabb vagyok, mint
ők. Nyilvánvalóan ezért van velem. Úgy gondolom, a kor nem oszt, nem szoroz.
Olyan elhanyagolható tényező, mint a kibaszott tányérok. Szóval…
Mondom, én hogy látom ezt az egész talált tárgyas dolgot. Kicsit meglepett.
Miért?
Olyan tárgyakat tartasz meg, amelyekről nem tudod, hogy kié.
-El is felejtettem, hogy ott vannak. -Miért nem dobtad ki őket?
Nem tudom. Szerinted szentimentális jelentésük van számomra?
-Nem. Ezért sem értem. -Nem tudom.
Tudtad, hogy ott van egy talált tárgyas fiókod és poénnak szántad.
Tegnap este vettem észre, mert amúgy megfeledkeztem róla, de…
Láttad, de nem dobtad ki.
Igen, mert hát… Nem tudom. Nem fogok hazudni.
Tudom, de jegyben járunk. Én mindentől megszabadulnék. Kidobtam minden közös
képemet az exeimmel. Furcsállom. Ráadásul tegnap láttad is, de csak ott hagytad és
elmondtad nekem. Poénkodtál vele. Nem is tudom. Én nem tartom viccesnek.
Okkal nem nyúltam semmihez. Azért, hogy lásd, milyen volt az életem előtted.
És mit szűrjek le ebből?
Azt, hogy így is fogadj el.
Azt akartad, hogy lássam… Akkor miért nem dobtad ki?
Nem…
Mire célzol? Hogy szándékosan csinálom? Nem. Tudtad, hogy jövök át hozzád, és te
ott hagytad, azért, hogy lássam, milyen életed volt előttem. Olyan, mintha azt
akarnád, hogy kúrógépnek nézzelek, aki összefekszik másokkal. Vacsit főzöl
nekik, de nem érdekel, mit gondolnak arról,
hogyan tálalod az ételt. Nekem ez jön le.
Én csak próbálom a nyers valóságot mutatni. Gondoltam,
úgyis átnéznél minden egyes
fiókot, hiszen a konyhaszekrényeket is átnézted.
Tudom, de szerintem minden épeszű ember, vagy olyan, aki jegyben jár, fogná ezeket
a fülbevalókat, gyűrűket és kidobná őket a picsába.
Én csak azt akartam, hogy lásd az otthonom. Semmit nem tudsz rólam…
Semmit sem tudok rólad?
A lakókörülményeimről. Miért teszel úgy, mintha nem lett volna életünk a kapszulák
előtt?
Nem teszek úgy. Nekem is volt előtted életem és az irántad
érzett tiszteletem miatt
megszabadultam bizonyos dolgoktól, mert számomra nem fontosak.
A menyasszonyom vagy. Azt hiszed, a képedbe akarom
dörgölni a lányokat, akikkel randiztam? Ezt nem mondtam. Nem emiatt vagyok dühös.
Dühös vagy?
Igen. Nem értem. Ennek semmi értelme. És
az, amit most mondasz, nem segít, hogy megértsem. Egy kicsit sem. Felveti a
kérdést, hogy vajon tényleg készen állsz elköteleződni és kompromisszumot kötni?
A reakcióidból az jön le, hogy el kell fogadni, hogy te ilyen vagy.
Ha a kapszulákon kívül találkoztunk
volna és nem üvegtányéron tálaltam volna az ételt, offoltál volna?
-Úgy éreztem, anyagias voltál. -Mondom, én hogy látom.
Figyelsz rám?
Igen, és próbálok reagálni rá.
Ugyanebben a helyzetben voltam. Ha valamit szeretsz,
próbálok a kedvedben járni. Csak erről van szó. Te meg azt
mondod erre, hogy anyagias vagyok. Nekem úgy érződött.
Még mondtam is, hogy az erőfeszítés… Megtennéd, hogy nem szakítasz félbe?
Értem, de…
Nem akarok most itt lenni. Haza akarok menni.
Tudom, hogy baromi feszült lehetsz most. Biztos nem akarod, hogy itt legyek.
Tudom, hogy szar, de azt mondtad, olyat
akarsz, aki küzd. Én küzdök. Tudd, hogy szeretlek.
15 NAP AZ ESKÜVŐKIG
-Sziasztok. -Helló.
Szia.
-Helló. -Üdvözlöm. Nagyon örvendek.
Lydia a menyasszonyom, ezért kicsit
izgulok, hogy találkozom az anyukájával és a testvérével. Úgy gondolom, fontos az
első
alkalom és szeretnék jó benyomást tenni rájuk. Nem tudom, hogy nagyon érettnek
mutassam-e magam vagy szeretetteljesnek? Az, hogy találkozom az anyukájával, sokat
jelent. Ha ő elfogad és megszeret, szerintem nyert ügyünk van.
Elégedett vagy Lydiával?
Tessék?
Elégedett vagy Lydiával?
Igen.
Mit érzel iránta?
Amikor vele vagyok, úgy érzem, ismét
gyerekek vagyunk, akik bolondoznak, futkorásznak a ház körül. Hangos,
ugyanakkor békességgel tölt el.
Tisztában vagy a dolog komoly oldalával is?
A kapszulában beszélgettünk a munkáról, a családunkról, a köztünk lévő
különbségekről. Nagyon jól kiegészítjük egymást.
Kérdeztem tőle, hogy tényleg készen áll a ránk váró kihívásokra? Készen áll arra,
hogy a felesége legyek?
A válasz igen.
Az élet minden területén. Férjként, fiúként…
Hány gyereked van?
Hány gyerekem van?
Hányat akarsz.
Hármat. Annyi elég.
Tetszik a válasz.
Kettő saját, egy örökbefogadott.
Örökbe akar fogadni egyet, amibe beleegyeztem.
Az első után felteszem újra ezt a kérdést.
Legalább kettőt szeretnénk.
Az elsőszülött mindig csendes. A második pedig… Teljesen…
Nem is! Nem az. Anya!
Nagyon szenvedélyes.
Anyától örököltem.
A kapszulában mindig lehetett tudni, ha
Lydia sétált be. Meghallottam a hangját, egyből tudtam, hogy ő az.
Mert hangos.
Ilyen vagyok.
A repülőúton még a repülő hátuljából is mindenki minket nézett.
Nevetgéltünk. Hangosan nevetek és beszélek.
Tanár, szóval…
Gimiben két évig tanultam spanyolul.
Egyetlen kifejezést tudsz spanyolul.
Szeretem, nem szeretem.
Szeretem, nem szeretem. Igen.
Valami egy fiúval kapcsolatban?
A gyerekeitek kétnyelvűek lennének?
Igen. Ezt már megbeszéltük. Mondtam neki, hogy
otthon csakis spanyolul fognak beszélni.
Akkor nem megbeszéltétek, hanem kijelentetted.
Igen.
-Nagyon követelőző. -Tudom.
-Ne mondd ezt. -Nagyon az.
Nézeteltérések?
Nagyon kényszeres. Múltkor rám szólt, hogy
a fogkefémet a mosdópulton hagytam és nem tettem el.
Van helye!
-Miért nem lehet a pulton? -Nyitva hagyta a fogkrémet.
-Nem csavartam vissza… -Nem, nem…
Vesztes csatát vívsz.
A kurva padlón hagyja a nyamvadt törölközőt.
Nem így volt. Előfordul, hogy késésben vagyok a munkából…
Sosem veszi fel.
Melléd állnék, de ebből nem jöhetsz ki nyertesen.
Azért is jó Lydiával, mert mindig kompromisszumra jutunk.
Odafigyel rám. Ha mondom neki, hogy valami
nem tetszik, egyből javítani akar rajta. Próbálja megérteni, miért zavar engem.
Tudom, hogy támogatsz. És ez az egyik legfontosabb.
Nem veszem természetesnek.
Lassabban. Tolmácsolnom kell. Lydia mindig kalandvágyó
volt. Mindig olyan dolgokat csinált, amelyek tele
voltak… érzelmekkel? Szenvedély. Szenvedéllyel.
Ő olyan…
Ne sírj.
-Nagyon szeretlek. -Már háromszor elsírta magát.
Szeretlek. Tudom. Én is szeretlek.
Csak azt akarom, hogy boldog légy. Mindketten.
Olyan más látni a ti kapcsolatotokat.
Mind elérzékenyültetek. Te jó ég. Nem ehhez vagyok szokva, de a saját
családomban is mindig erre vágytam.
Mit mondott?
Befogadunk a családunkba.
Köszönöm.
Megtarthatjuk.
Megtarthatjuk? Kedveled?
Nem küldjük vissza.
-Nem küldjük. -Oké.
És majd amikor gyereket vártok, egyéves
hajóútra megyünk, amíg a baba megszületik, mert
terhesen nem fogjuk elviselni.
Késő menekülni?
-Csirió. -Csirió.
-Üdv a családunkban. -Köszönöm.
Ha nem az autópályáról jövök, mindig elfelejtem az utat apához.
Mióta lakik itt?
Azt hiszem, hat éve.
Tegnap este eléggé kiakadtam, de még sosem
volt olyan társam, aki azt mondta volna, hogy akkor sem hagy el, ha teljesen
kiállhatatlan vagyok és megbán mindent.
Visszakérdeztem, hogy biztos benne?
Bizonyos értelemben annyira macsó, de
érzelmek terén nem, ami meglepő. De ez a „zá zá zu” tetszik benne annyira. Emiatt a
váratlan gyengédség miatt bízom meg benne.
Éreztél már ilyen hosszúnak egy utat?
Az első találkozásunkkor.
Egy ilyen macsó típustól pont az ellenkezőjét várnám.
-Sziasztok! -Sziasztok!
Szia!
Hát szia.
Üdvözlöm. Nagyon örvendek. Üdvözlöm. Örvendek.
Szia. Apukám, Dale. Igyunk valamit és
vágjunk bele Izzy faggatásába.
Izgi.
Nagyon vártuk már.
De szép.
Az eljegyzéshez járt.
-Úristen. -Gyönyörű.
Köszi. Nagyon csilivili.
Te jó ég.
Neki van a legszebb gyűrűje.
Tényleg szép. A kapszulában megkérdezte, milyen gyűrűt
szeretnék. Mondtam neki, hogy simát vagy köveset.
Na tessék.
És ez a válasz senkit sem lepett meg.
Igyunk rátok. Nagyon örülünk, hogy végre megismerhetünk. És gratulálunk.
Üdv a családban.
Köszönöm.
-Az őrültségünkre. Isten áldjon. -Köszönöm.
Te jó ég.
Milyen volt három lányt felnevelni?
Nem egyszerű. Emlékszem, az egyik
utazásunk alkalmával egy egész bőröndnyi cipőt hoztak.
-Franciaországba mentünk két hétre! -De ekkora volt a bőrönd. Nizzában a
sofőr felemelte a bőröndöt és megkérdezte, mi
van benne. Mondtam neki, hogy cipők.
Itt?
Franciaországban. Oda utaztunk.
Biztos éhesek vagytok. Mindenki szedjen magának. Leülhetünk a kanapéra.
Belegondoltam, hogy csak most tölthetünk együtt veled egy kis időt, aztán jön az
esküvő.
Mi az, ami miatt 100%-ban biztos vagy abban, hogy el akarod venni Stacyt?
Stacy nagyon kiismert úgy, hogy egy fal
volt közöttünk. Mindig tudta, mire gondolok, mit érzek.
Igen, ez ő.
Mi nagyon jól ismerünk. Tudjuk, hogy nem szoktál elhamarkodott döntéseket hozni. De
már házasságról beszéltek. Honnan tudod, hogy készen állsz?
Egyáltalán nem.
Ismerem Izzyt és tudom, hogy ő az igazi.
Hallottátok tőlem azt, hogy férjhez akarok menni? Nem.
Teljesen lesokkoltál minket, hogy már itt tartasz. Van még
olyan téma, amiről úgy érzitek, hogy beszélnetek kéne?
Van olyan, amit nem mondtál, de később kiderülhet?
-Nem. -Gyerünk, Sloan.
-Nincs. -Most lett útlevele.
Sosem volt?
Nem. Sosem álltunk úgy anyagilag, hogy utazni tudjunk, de most már mennék.
Szeretnék egy romantikus képet készíteni az
Eiffel-torony előtt, meg ilyenek. -Nem volt még New Yorkban. Sehol sem volt.
New Yorkba és Kaliforniába mindig is el akartam menni, de nem volt rá lehetőségem.
Azért nem utazgattál, mert anyagilag nem engedhetted meg magadnak. Az emberek a
húszas éveik végén próbálnak dönteni a karrierjükről. Te úgy gondolod, hogy a
megfelelő úton haladsz? Mivel az utazás nagyon fontos Stacy számára. Talán nem
mondja, de többet utazol, mint a legtöbb ember, akit ismerek, ami nem olcsó. Mivel
foglalkozol?
Régen üzleti értékesítéssel foglalkoztam, de úgy gondoltam, idén egyensúlyt akarok
teremteni a munka és magánélet között. Kicsit önzőbb akartam lenni, hogy többet
utazhassak meg ilyenek. Belefáradtam a mókuskerékbe. Semmit sem tudok a
biztosításokról, de egy ismerős ismerőse megkeresett, mert tudta, hogy
értékesítéssel foglalkoztam 9 évig. Munkát ajánlott, de
egy hétre nyaralni mentem
Coloradóba, pár napot dolgoztam, majd ismét eljöttem a kísérlet miatt.
De megvan még az állásod?
-Igen. -Fontos, hogy
-van-e munkád vagy autód. -A kapszulában mindenről beszéltünk.
Életcélokról, családi értékekről, gyerekekről.
Hogyan állsz a gyerektémához?
Egyezik a véleményünk. Ha összejön, nagyszerű, ha nem, az is megfelel.
Van bármi, ami nehézséget okoz most, amihez szingliként nem szoktál hozzá?
Igen.
-Kifejtenéd? -Mondd csak.
Nem azt vártam, hogy olyan legyen az
otthona, mint a Ritz. Egyedül él, pasiból van. De ha velem lakik, kell, hogy
legyenek tányérjaink, poharaink, evőeszközeink.
Műanyag tányérjaim és tálaim vannak,
nem pedig üveg. Egyszer használatos evőeszközeim vannak.
Műanyag villáid vannak? Hogyan kell ezt elképzelni?
Hogyan beszéltétek meg? Biztos meglepetést okozott.
Te nem ehhez vagy hozzászokva. Ő viszont igen.
Nem ment olyan jól.
Igen, szóval hogyan…?
Úgy éreztük, a másik nem ért meg és
elítél minket. Azt mondta, anyagias vagyok, ha nekem
ilyenek számítanak, én meg azt,
hogy ha fontos vagyok neki, nem akar lenyűgözni azzal, hogy
nem papírtányért rak elém?
-És mi lett a vége? -Az egyik legjobb napunk volt.
Szerintem nem.
A veszekedéstől eltekintve. Feldúlt volt. Kiment. Utána mentem. Beültünk a Jeepbe.
Megfogta a kezem, hazamentünk. Kérdezte, hogy akarok-e beszélni róla. Mondtam, hogy
igen. Akkor és ott megbeszéltük. Stacy vacsorát készített.
El tudjátok hinni? Főztem! Ráadásul éjfélkor.
Összedobtam valamit. Még magamat is lenyűgöztem.
Nem.
Úgy gondolom, minden az első nagy
veszekedésen múlik, amikor arra gondolsz, hogy vajon
a másik el fog hagyni? De ő
visszajött és azt mondta, ez most nem volt szép, lehet, hogy most nem sikerül
megbeszélnünk, csak később, de bármi is legyen, akkor sem hagy el.
Szóval azért vagytok olyan biztosak a
döntésetekben, mert történjen bármi, nem adjátok fel.
Igen. -Az elejétől kezdve mindketten azt mondtuk, hogy a
házasság komoly dolog. Azért nem köteleződtem el eddig, mert nem találtam
olyan embert, akiben éreztem volna ezt a tüzet, a küzdelmet. Amikor azt mondom,
tudom, milyen az, amikor rosszra fordulnak a
dolgok, azért van, mert tapasztaltam.
Tudom.
Bocsi. Ez érzékeny téma számunkra.
Tudnod kell milyen érzés, és hogy a dolgok majd jobbra fordulnak. Elszánt és
céltudatos emberre van szükségem, olyanra, aki küzd.
És nem mond le rólad.
És Izzynél ezt látom minden egyes nap.
Ennek örülök, pedig megkönnyeztem. Soha életemben nem sírtam
ennyit. Nem szoktam sírni. Úristen.
Stacy korábbi kapcsolatainál nem láttam
még olyat, akikhez érzelmileg és fizikailag is
ennyire közel állt volna. Úgy gondolom, Izzy tényleg boldoggá teszi.
Beszélgetünk?
Ugyanakkor Stacy szeret étterembe
járni, utazni. Szereti a jó dolgokat. Ilyen egyszerű.
Ó, apám.
Nem azt mondom, hogy csilliárdokat kell
keresnie, de Stacy nem akarja felezni a számlát egy vacsora végén. Úgy gondolja,
megérdemli, hogy ilyen téren gondoskodjanak róla.
Mondhatják, hogy majd a szerelem
élteti őket, de ennek vége szakad, ha nem tudják fizetni a hitelt.
Mit gondolsz erről az egészről?
Sok ez így egyszerre. Megértem ezt az
egész Vak szerelem dolgot, de a szerelemhez az is
hozzátartozik, hogy van mit ennetek,
van tető a fejetek fölött. Időnként első osztályú dolgok is kellenek.
Stacy… Rettentően szeretem, de szeret élni. Úgy tűnik,
mindketten szerettek utazni
meg hasonlók. Hogyan látod az életedet 5-10 év múlva? Azt
tudjuk, most hogyan állsz.
Úgy gondolom, hogy ezzel az új munkalehetőséggel…
Kicsit aggódtam, mert teljesen új
számomra, de anyagilag a határ a csillagos ég.
Annyit kereshetek vele, amennyi energiát
belefektetek. Ezért is várom annyira, mert megengedhetek majd magamnak olyan
dolgokat, amilyeneket soha. Van megtakarításom. Okosan bánok a pénzzel.
Nem akarom az egészet a pénzre
kiélezni. De Stacynek nyilván szüksége van
segítségre, támogatásra. Saját háza van, amiért megdolgozott.
Erről is beszélgettünk, amikor elmentünk hozzá. Azt mondta, hogy kettőnk otthona
lesz. Megkérdezte, hogy ha elromlik a klíma, segítek-e neki kicsengetni 20 ezer
dollárt, hogy lecseréljük? -Főleg ott. Igen.
A te felelősséged. De ha nem tudsz helyt állni, az én felelősségem lesz.
Nem aggódom amiatt, hogy nem tudok majd gondoskodni róla és nem fogom azt érezni,
hogy elítélnek, ha mégsem megy. Inkább csak izgatott vagyok.
Tényleg annak tűnsz.
Elég sok minden történik ilyen rövid
idő alatt, de remélem, összejön nektek. Optimista vagyok. Úgy látom, értelmes
ember vagy. Látom, hogy vannak előnyei a kísérletnek. Nem számít, hogy egy hónap
vagy egy év alatt juttok el idáig. Akkor meg mire vártok?
Úgy érzem, kezd minden helyre állni az
életemben. Stacy tudja, mit akar, és nekem pont emiatt tetszett meg.
13 NAP AZ ESKÜVŐKIG
-Úgy várom! -Én is. Legurítunk pár felest…
Ugyanerre gondoltam. De nem akartam elkiabálni.
Helló, helló, helló.
-Hát sziasztok. De kényelmesen ül valaki. -Hali.
MIRIAM & MARIS Kapszulabrigád
Miriam!
Olyan boldog vagyok.
De csini vagy. Ejha.
Tudom…
Megeszem az összes húst. Imádom.
Nem hiszem el, hogy JP és Taylor szétment.
Elkapkodták a dolgokat.
-Nem. -Nem?
Nem. Szerintem Taylor nem adott esélyt kettejüknek. Elege lett JP szótlanságából.
Hiszen egy kapcsolatról van szó.
Lehet, hogy nem tud az érzéseiről beszélni.
Ha lenne egy lányom, örülnék, ha egy ilyen fickóhoz menne hozzá.
Ne már.
De. Nekem ő Amerika Kapitány.
Megjött Johnie! Úristen!
Tudod, ki az?
Nem.
A barátod, Johnie.
-Úristen! -Köszönjünk?
Én nem csinálok semmit.
Hát itt vagy!
-Nehéz szitu. Megértem. -Milyen szépen fogalmazol.
Ihatok valamit?
Persze. Válassz valamit.
Johnie tiszta röhej. Tiszta röhej. A
lányok szálláshelyén végig kedvesek voltunk egymással.
Beszélgettünk, poénkodtunk, jól
éreztük magunkat. Nekem előbb összeállt, mint
neki, hogy ugyanazzal a sráccal
beszélgetünk. Én szörnyen éreztem magam. Megsajnáltam, és szomorú voltam, amikor
tudtam, hogy Izzy engem fog választani és engem kér meg arra, hogy legyek a
barátnője. Nagyon megsajnáltam. Amikor ő is rájött, minden szarnak elhordott
a többiek előtt és ez bosszant.
Az ott Josh?
Nem. Chris az.
Szeva. Micsoda meglepetés.
Együtt vagyunk.
Mennyire?
Járunk.
Kupakolnak.
Te jó ég.
Szóval Chris a barátom. Miután a
kapszulában szakítottunk, összefutottunk a repülőtéren. Amint találkoztunk, éreztem,
hogy még mindig kötődünk egymáshoz. Ő a legcsodálatosabb ember,
akivel valaha találkoztam.
Ő olyan jó ember, hogy nap, mint nap
azt gondolom, olyan akarok lenni, mint ő. Anyukám már találkozott vele, és azt
mondta, ő a legcsodálatosabb férfi, akivel valaha
jártam. Mindezt öt perc után.
Szóval Chris ilyen ember. És hálás vagyok, amiért ad nekem még egy esélyt.
Szia, Chris.
Örülök, hogy látlak titeket és arcot társíthatok a
hangokhoz. Annyi minden történt az elmúlt két és fél hétben.
Hé, Johnie. Gratula a legjóképűbb sráchoz.
Köszi.
Mekkora egy idióta.
Miért vagytok túlöltözve?
Inkább vagyok túlöltözve, mint alulöltözve.
Tudjátok, mi volt? Felvette az öltönyét, de innentől idáig szétszakadt a gatyája.
Abban kérte meg Lydia kezét.
Jól van. Csináljuk, csináljuk.
-A szerelemre. -Kezdődjön a buli, bébi!
Ti most jártok?
Igen. Csak arra kellett rávennem, hogy randizzon velem.
Hogy volt? Nem tudom, mi történt.
Chris szakított velem.
-Klasszikus. -Úgy teszel, mintha nem lett volna jogos.
-Csirió. -Néha szemét tudok lenni.
Szakított velem, aztán összefutottunk a reptéren.
-Felismertétek egymást? -Valamiért szinte egyből.
Éppen feküdtem, próbáltam szundítani
egyet. Ő pedig az apukájával beszélt telefonon. Elsétált,
és azt gondoltam, mennyire
hiányzik, majd odajött és megszorította a
kezem. Azt gondoltam, „hát én szerelmes vagyok belé”. A reptéren.
Nagyon laza.
Ma reggel Stacy azzal poénkodott, hogy
bárcsak beleszart volna a sütikbe, amelyeket készített. Azokat ő csinálta. És
Johnie-nak adta volna őket. Mondom, úristen. Nem tudtam,
hogy ilyen gáz a helyzet.
Örülök, hogy látlak.
Boldognak tűnsz Stacyvel, én pedig boldog vagyok Chrisszel.
Örülök, hogy úgy döntöttem, ahogy. Elég érdekes dolgokat hallottam rólad.
Azokat, amiket nekem mondtál, másnak is mondtad.
Szóval bánt, hogy másnak mondtam… Összetörted Christ. Érthető. Teljesen
odavolt érted, te viszont engem akartál. Megértem. Amikor váratlanul
visszahívtad a kapszulába Christ…
Miért számít? Már nem randiztunk. Nem számított. Az számított, hogy
neki mondtál valamit, nekem viszont az ellenkezőjét.
Ha Christ választanám, pontosan tudnám,
milyen élet várna rám. Ahogy azt is, hogyan bánna velem. De nem kezdtem
belészeretni.
Azon tűnődöm, hogy talán a régi mintámat
követtem Izzyvel. Általában olyan férfiak érdekelnek, akik
érzelmileg elérhetetlenek.
Készen állsz változtatni?
Igen, ezért vagyok itt.
-Ugyanazt mondtam. -Nem igaz.
Azt mondtad Chrisnek, hogy azért
választottál engem, mert olyan pasikkal jártál, akik
kalandvágyóak, spontánok. Én is olyan vagyok, akikkel korábban jártál.
-Igen. -Nekem azt mondtad, azért nem Christ
választanád, mert pontosan tudod, milyen életed
lenne vele és nem lennél belé szerelmes.
Hadd fejezzem be. Majd én is végighallgatlak.
Chrisnek te voltál a befutó és kurvára ledöbbent rajtad.
Igazából…
Elmondtam neki, hogy mit mondtál róla. Ő
meg kurvára nem értette. Ő is elmondta, mit mondtál neki rólam.
Mikor szólalhatok meg? Tíz perce beszélsz. Most már szabad?
Igen.
Köszönöm. Minden, amit mondtál, igaz. Azt mondtam, Chrisszel pontosan látom, milyen
jövőm lenne és legintenzívebben Izzy iránt érzek. Így amikor szakítottál velem,
visszajátszottam a fejemben mindkét kapcsolatot. És
rájöttem, hogy a régi sémámat követtem. Te voltál a
befutóm. Így kurvára össze… De nem az egyetlen befutód.
De, te voltál a… Végighallgatnál?
Egész idő alatt, amíg a kapszulában
voltunk és randiztunk, egy befutóm volt. Ezért is próbálom
most jóvá tenni Chrisnek, hogy ő csak a második helyen állt nálam.
Végül neked lett igazad. Nem egymást
kerestük. Szerintem érzelmileg lobbanékonyak vagyunk.
Ha adhatok egy tanácsot… Szerintem van. Rajtam kívül mások is azt gondolják, hogy
kurvára kétségbevonható vagy. -Nincs szükségem rá.
De komolyan. Nem sértegetni akarlak, csak egy időben
érzéseim voltak irántad, de nagyon örülök, hogy nem téged
választottalak. Nem a kettőnk kapcsolata miatt, hanem
a hallottak miatt. Köszönöm.
Ugye tudod, hogy azoknak, amiket most mondasz, semmi köze
hozzám, és az egész csak szóbeszéd? Én nem ilyen
vagyok, amilyennek mindenki elmond. Akkor milyen vagy? Erről szól a kísérlet.
Próbálom elmondani, de sosem figyelsz rám.
Mindent meghallgattam.
Nem vagyok kétségbevonható. Szerinted
összejött volna velem a legkedvesebb srác, ha
kétségbevonható volnék? Nem ismered
a történetemet. Ti vagytok kurvára kétségbevonhatóak. Elég
volt. Nem is figyelsz rám.
Sok sikert.
Sok sikert neked, haver.
Ez történik, amikor szarba keveredsz.
Ennél rosszabbul nem is mehetett volna.
Azt mondta, én vagyok itt a leginkább kétségbevonható.
Gyakorlatilag egy darab szarnak nevezett.
Ugye senki sem gondolja ezt?
Senki, csak ő.
Jól vagy?
Azt mondta, nem érdemellek meg téged.
Hé, Stace.
Mi az?
Gyere.
Ez kurva gáz. Fogalma sincs rólunk.
Az fájt a legjobban, hogy azt mondta, te
milyen nagyszerű vagy, én meg egy darab szar.
Nem vagy az. Te is tudod. Ne hallgass olyanra, aki fájdalmat akar okozni neked.
Azt mondta, kibeszéltetek és arra jutottatok, hogy szörnyű ember vagyok.
Szerinted itt ülnék most, ha így gondolnám? Ezt már csak kitalálta.
Gyűlölöm őt.
Beléd szerettem. Nem vagy rossz ember.
Azok, akik számítanak, nem gondolják, hogy rossz ember vagy. Azoknak, akik nem
számítanak, lehet véleményük, de kit érdekel? Jó?
Nagyon szeretlek.
-Jól vagy? -Igen. Rávilágítottam a sok szarságára.
Mire?
Mondtam neki, hogy kurvára kétségbevonható. Agyonsértegettem.
Mit mondott?
Azt, hogy mi vagyunk kétségbevonhatóak. Engem kurvára felhúzott.
Miért lennénk azok?
Én is erre akartam kilyukadni. Kurvára semmi értelme.
Hát kurvára leszarom.
Olyan hálás vagyok érted és a kapcsolatunkért.
Csak erre tudok gondolni. Nagyon szeretlek.
Én is szeretlek.
-Örülök, hogy tudunk kommunikálni. -Nagyon feldúltnak tűnsz.
Nem vagyok feldúlt. Csak bosszant.
De azt mondtad, nem mondott semmit. Akkor meg mi bosszant?
-Nem bírom, ha hazugságokat állítanak. -Mit mondott, ami nem igaz?
Hogy kétségbevonható vagyok.
Hozzám volt köze vagy mire utalt?
Nem, nem hozzád. Kiálltam magamért és a barátaimért.
Aki mellett most ül…
-Nem érdekel. -Elveszett lélek. Szegény pára.
Engem aztán nem érdekel. Most, hogy láttam mindenkit…
Ne hasonlítgass másokhoz. Ne mondd, hogy azért vagy hálás értem, mert kurva
bolondok.
Nem az. Csak örülök, hogy mindenben egyetértünk.
Szóval jól ment.
Igen.
Milyen nyugis a légkör.
Uchét akarjuk!
Azt a rohadt. Mi a pálya, haver? Hogy vagy?
Szeva, tesó.
Most először látom Uchét azok után, ami
Aaliyah-val történt. Régen érzéseim is voltak iránta.
Van süti, mártogatós, minden. Jól van. Lydia. Akarsz beszélgetni?
Nem igazán, de ha muszáj.
Nem muszáj.
Jól van, beszélgessünk. Viszont kell valami pia.
Elképzelhetőnek tartom, hogy Lydia
hátsó szándékkal vágott bele a kísérletbe. Szeretnék a végére
járni. Magyarázatot akarok.
Amikor először találkoztunk, úgy éreztem,
egyből megvolt köztünk a szikra, vonzalom és kötődés. Úgy érzem, közelebb kerültem
hozzád azzal, hogy úgy éreztem, akarsz és szükséged van rám.
Sok tulajdonságod van, ami nagyon
tetszett benned. Okos vagy, céltudatos,
gondoskodó. Miután megtudtad, mi a
kedvenc színem, megjelentél kék ruhában. Megtudtad, mi a kedvenc italom, majd rá
következő héten küldtél belőle egy üveggel. Láttam
rajtad, hogy minden egyes nap
erőfeszítéseket tettél. Ezt is szerettem benned annyira.
Istenem.
Legyünk mindketten őszinték. Elég volt a hazugságokból, drámából…
Nem vagyok hazug.
Nem mondom, hogy az vagy.
Emlékszel az első vitánkra, amikor nem voltál velem teljesen őszinte?
Te sem voltál őszinte velem.
Abban a pillanatban az voltam, mert mindent elmondtam neked.
-Te viszont hazudtál nekem. -Nem hazudtam.
Most nem akarok vitatkozni. Csak elmondom az én nézőpontomat.
Mondd, de én meg azt mondom, hogy nem hazudtam.
Ha igazat mondtál, akkor miért akadtam volna ki? Magyarázd már meg.
Miért? Uche, én nem fogom most
feleleveníteni a múltat…
Azt próbálom elmondani, hogy… Nem akarok vitatkozni…
De felemelted a hangod. Jól van. Hadd magyarázzam el.
Kérdeztél tőlem valamit. Én őszinte voltam veled.
Egy idő után. Egy idő után. De nem egyből.
A végén elmondtam az igazat, és megkérdeztem, hogy
miért tetted fel azt a kérdést.
Te pedig nem voltál őszinte. Azt mondtad, hogy volt egy megérzésed.
-Így van. -Kutakodtál a dolgaim között.
Nem kutakodtam a dolgaid között. Kihúztam egy fiókot.
Nem voltál őszinte. Nem mondtad el… Várj. Nem mondtad, hogy „Hé, Uche…” Innen tudok
róla. Hazudtál nekem és egészen addig nem mondtad el az igazat, amíg…
Figyelj, Uche. Figyelj. Nem beszélhetsz így velem. Figyelj ide. Nekünk nem egymás
mellett van a helyünk. Szeretném befejezni. Még nem
végeztem. Még nem mondtam végig.
-Nem akarok beszélni veled. -Várj, hadd fejezzem be, Lydia.
Nem érdekel.
Milton, gyere ide. Hol a fenében voltál?
Már húgyozni sem lehet?
Az asszonyod ott vitatkozik Uchéval.
-Szeva. -Milton.
Mi a pálya?
Téged kerestelek. Hol voltál?
Kicsavartam a gyíkot.
Kösz az infót.
Nem bánod, ha Lydiával kettesben beszélgetek? Aztán mi is beszélhetünk.
Beszélhettek, de tíz perc múlva programunk van.
-Hadd beszéljek vele. -Kint leszek. Szia.
Köszi.
Gyakorlatilag…
Uche, mi az, ami…? Ugorjunk egy kicsit előre, mert tíz
perc múlva programotok van vagy mi. Amikor elkezdtünk újra beszélgetni, üzeneteket
kaptam olyan lányoktól, akiket követek Instagramon. Azt mondták,
nézegeted a sztorijaikat.
Mi van?
Screenshotot küldtek a profilodról és azt írták, hetek óta nézegeted a sztorijaikat.
Nézegetted a sztorijaikat. Azt beszéltük, nem
hazudunk. Az ismerőseim sztorijait
nézegetted. Hogy lehet, hogy többen is írtak, hogy nézegeted őket és ez
kellemetlenül érinti őket?
Nem tudom, milyen az Insta algoritmusa. Nem
hazudok. Miért tennék ilyet?
-Megfeledkeztél arról, hogy mi is volt…? -Aztán egy nap elhajtottál a házam
előtt. Lefotóztad a házamat, majd elküldted
nekem, és azt írtad, „látlak”. Csak éppen arra jártam. Beszélgettünk.
Ne tégy úgy, mintha nem lettünk volna együtt.
Ez nem vezet sehova. Csak azt próbálom
elmondani, hogy hogyan érzek.
Ez most komoly? Screenshotok? Hát ez
kurva röhejes. Pontosan tudja, mi történt köztünk. Tudja. Nagyon jól
tudja. De azt nem fogja elmondani.
Szeretnéd, ha mindenkivel megosztanám, mi történt? Meséljek a szexüzenetekről?
Lefeküdt mással, miközben velem járt. És
volt képe elítélni Aaliyah-t, amikor mesélt a múltjáról.
Már nincs mit mondanom. Nem. Ezek után rettenetesen csalódtam benned, Uche.
Rettenetesen csalódtam benned. Azt hittem, remek ember
vagy, de ez a szarság? Én többet nem
foglalkozom ezzel a szarsággal. Még egy valami. Megint elsétálsz.
Igen! És elhiheted, hogy ez az utolsó alkalom, hogy látsz, bassza meg!
-Veled nem lehet kommunikálni. -Húzz a szemem elől. Öntelt vagy!
Én nem foglalkozom ezzel többet. Vizsgáltasd ki magad.
Nem én kukkoltam mások Instagramját.
-Milton! -Lydia.
Hol van Milton? Milton! Végeztem, bassza meg.
Ha ezt túléli a kapcsolatunk, bármit túlél.
Menjünk arrébb. Beszélni akarok veled.
Azt érezteted velem, hogy nem vagyok elég.
Védekezel.
Alattomos vagy.
Mivel tartozom neked? Rohadtul nem bízom meg benned.
Hibáztam.
Szar alak vagy.
A szívem mélyén azt gondolom, vajon tényleg ő a megfelelő ember a fiam mellé?
Istenem.
Érdekelne, hogy egy 30 éves nő mit akar egy 24 évestől?
Kamu.
Lydia eltervezte az egészet. Ez nem a sors műve. Kurvára eltervezte, hogy
mindketten itt legyünk, mert nem tudott elengedni.
Milton!
Szeretem Izzyt. Fantasztikus ember. Ő a
legcsodálatosabb, akivel valaha találkoztam.
Jóban-rosszban, küzdeni fogunk egymásért.
Szeretlek.
Én is szeretlek.
Rá akartam találni a szerelemre. Rá
akartam találni a férjemre. És tudod, mit? Sikerült.
Szeretem Izzyt. El tudom képzelni, hogy hozzámenjek.
Fergeteges élmény szerelmesnek lenni Stacybe, de senki mással nem csinálnám.
-Tényleg erre vágysz? -Ő az igazi. Szeretem.
Jóságos ég!
Menyasszony vagyok!
Csak remélni tudom, hogy készen áll. Ő
álmaim férfija, de lehet, hogy azt mondja, túl sok vagyok neki.
Idegesnek tűnsz.
Lydia mellett kompromisszumot kell kötnöm.
Átgondoltad ezt?
Életem legnagyobb döntésére készülök és félek.
Úgy akarok kisétálni innen, hogy gyűrű van az ujjamon és Stacy a feleségem.
Itt az idő, hogy kiderüljön, a szerelem tényleg vak-e.
Azt akarom, hogy úgy szeressenek, ahogy én is szeretek.
Istenem.
Azzal a reménnyel jöttem ide, hogy olyat
találok, aki önmagamért szeret. Mit rontok el?