Da, snimi mi pazuh.
Dobro je što ga samo vidite, a ne osjetite.
Prestani!
Mislim da nam je večernji ritual postao odlazak na terasu.
Ondje razgovaramo o danu.
Promišljamo.
Rješavamo sve. A iza nas su kondomi.
Kakav sam sretnik.
Neću. Ti reci nešto.
Što ćeš obući?
Kratke hlače?
-Što želiš da obučem? -One crne.
Crne?
Da, jer ja nosim crno.
-Ne želim se uskladiti. -Ja želim.
Neću.
Zašto ne?
-Zašto bih se uskladio? -Ja sam ti buduća žena!
Nemam 12 godina.
Izvoli.
-Neću ih obući. -Hoćeš.
-Zašto moram nositi crno? -Zbog mene.
-Ali ja želim sive. -Ne, nosit ćeš ove.
-Želim sive hlače i ružičastu majicu. -Obući ćeš te hlače. Da.
Obući ću sive hlače i ružičastu majicu.
Možeš li obući ove? ¿Por favor?
¿Por favor?
-Odjeni se. Hajde. -Ne.
Prestani! Dobro.
A moja odjeća?
Imaš kupaće hlače tu.
Znam biti malo tvrdoglava,
ali zezamo se.
Smijemo se. Kad trebamo ozbiljno razgovarati, može.
Ne! Što radiš?
Jako nam je lako biti ono što jesmo.
Kupaće su ti vani.
Neću ih obući.
Zašto ne? Rekla sam ti da moraš.
Ne! Ne te!
Izgledaju sjajno.
-Kako mi izgleda dupe? -Možeš li obući ove?
Por favor.
Molim te.
-Ne. -Molim te.
-Ne. -Por favor.
-Ne idu mi uz ružičastu majicu. -Sve ide uz ružičasto.
Ne. Ti si malo prestara.
Zaboravila si što je prava moda.
BRAK NASLIJEPO
-Bok. -Što ima?
-Dobro došli. -Hvala.
Jeste li ikad vozili ovakvo što?
-Možda jednom. -Dobro. Sretno.
-Hvala! -Dobro.
Zeleni gumb.
Spreman je.
-Dobro? -Kužim.
-Hvala. -Hvala.
-Da? -U redu, krenimo.
Veselim se istraživanju Meksika i zabavljanju s Taylor.
Znam da nije pustolovna kao ja, ali kaže da to želi.
Vidjet ćemo kako će se dokazati danas.
O, Bože.
Nemoj… Nemoj stajati. Dobro, možeš malo brže.
-Da dignem stražnje kotače? -Ne.
Dvadeset pet se čini brzo.
-Jesi li dobro? -Ne.
O, Bože.
Možda trebaš usporiti? Na španjolskom je.
Kakva vožnja.
Sljedeći put možemo brže.
Svidjela mi se ova brzina.
Ali bilo je zabavno. Naša prva pustolovina.
To je bilo dobro za nas.
-To što smo izašli? -I nešto radimo.
Možda ću drugi put ja voziti.
Kako se osjećaš?
Znojno.
I ja. Ali što se tiče svega.
Dobro se osjećam.
-Samo dobro? -Da.
Muči li te išta?
Moraš češće pokazivati pjegice.
-Blesav si. -Sviđaju mi se.
-Danas se vide. -Znam.
To je sve?
Baš si blesav.
Mislim
da mi je bilo ugodnije u kapsulama jer sam…
razgovarao sa zidom.
-A sad smo licem u lice. -Da.
-Osoba sam. -Lijepo lice.
Nemoj kriviti sebe, ali…
-Ali ja sam kriv. -Ali…
I prije si bio u vezama.
-Zar ne? -Da.
Dakle, nije da ne znaš kako.
Samo kažem.
Upoznali smo se bez gledanja, ali i dalje sam osoba, znaš?
Da.
To!
Nadam se da se možemo vratiti u Houston,
poraditi na svemu
i vidjeti kakav je zajednički život.
Nadam se da ćemo postati bolji par.
-Bojiš li se? -Da ćeš me napustiti.
Neću samo otići.
Dat ću ti još malo vremena. Da vidim ima li promjena.
Nemoj odustati od mene.
Pokušat ću.
-Rasturit ćeš me. -Vjerojatno ćeš ti mene.
Nisam ga igrala od 13. godine.
A vidio si da nemam baš dobru koordinaciju.
Sranje. Ovo će biti teško.
Da, frajeru.
Dobro.
To je za ljevake ili dešnjake?
-Ja sam ljevak. -Super.
Ne možeš mi dati savjete.
-Samo želim navaliti. -Što više razmišljaš…
Gdje je trebam primiti?
-Nemam pojma. -Palicu.
Gdje god ti odgovara.
Sve mi odgovara.
Dobar udarac.
Ostani! Ne!
Kompići smo.
Što to znači?
Loptice su jedna uz drugu.
Dao si mi preveliku palicu.
Da ti donesem manju?
Draže su mi veće.
-To. -Bravo.
-Dobro. -Bravo, draga.
Odjeća mi pada.
Govorimo o velikim palicama i odmah mi je pala naramenica.
Kad smo već kod…
Velikih palica?
Što misliš…
O tvojoj palici?
O mojoj palici?
Palica ti je dobra.
Trenutačno sam svime zadovoljan.
Znaš, očekivala sam da ćeš biti dominantniji.
Jer si mačo tip…
Nekad znam biti sramežljiv.
U spavaćoj sobi?
S tobom. Ne znam. Možda zato što postoje neki osjećaji.
Nije to provod za jednu noć. Ne znam, valjda to koliko mi se sviđaš.
Već dugo nisam osjećao takvo što prema nekome.
-Zaljubljena sam u tebe i želim reći… -To, mala.
I ja sam zaljubljen u tebe!
Sasvim sam otvorena
i to se kod mene odnosi i na fizički aspekt.
Želim da to bude zabavno, pustolovno i spontano.
Ako me želiš zgrabiti, dirati, gurnuti, raditi što god, samo daj.
Povezala sam se s tobom fizički i seksualno…
I ja. Doći će kad…
-Znojiš se od ovog razgovora. -Samo…
Stojim na suncu.
Možda je do mene.
Vruće mi je zbog tebe.
-Frajeru. -Ne, ali…
Jesi li za piće? Imam ga.
-Svježe iz restorana. -Volim te.
I ja tebe volim.
-Želiš li kušati? -Ne.
Ovo zapravo nije loše, ali da je toplo, bilo bi puno bolje.
Da. Predugo si se tuširao.
-Pogled je jako lijep. -Da barem vidimo više zvijezda.
Znaš li zašto ih ne možemo vidjeti?
Zagađenje.
Jesi li ikad slušala astronomiju?
Ne, slušala sam meteorologiju.
Meteorologija? To je razina dva?
Ne, tri.
Nisam slušala predmete na razini dva.
-Zašto? -Jer sam prepametna.
Nisam očekivao da si tako smiješna.
Stvarno? Urnebesna sam.
-Ne bih to rekao. -Urnebesna sam.
To je malo nategnuto.
Nije, urnebesna sam.
Ne možeš mi šefovati. Ne ide to tako.
-Samo ti možeš šefovati? -Ja ne šefujem.
Samo sam nepokolebljiva. Postoji razlika.
Ne, šefuješ.
Dobro. Malo.
Idemo?
Spremna sam za krevet.
Oprosti.
Kauboju, vodi me.
Frajeru.
O, Bože. Ovo je baš dobro.
Volim te. Sad idemo spavati.
-Volim te. -Da vidimo.
Volim te. Samo želim spavati.
Kako ti je bilo danas?
Zabavno.
-Da? -Da.
A tebi?
Mislim da nam ne ide onako kako bi trebalo.
Ne možeš prijeći preko onog neugodnog dijela.
Zato što je i dalje neugodno.
Zapela si na tome i ne možeš nastaviti.
Mislim da nisi prešla preko toga.
Možda nisam.
Neka bude tako.
Cijelo vrijeme razmišljaš o odlasku.
Mislim da naša emocionalna povezanost nije kakva bi trebala biti.
Eto što mislim.
Znam, a ti se ne mijenjaš.
Nismo ništa poboljšali danas.
Da, jer se ne mijenjaš.
Samo tvrdiš da je neugodno.
-Tako se osjećam. -Bit će neugodno bez obzira na sve.
Tako se osjećam tri dana.
-Da. Ne mogu promijeniti tvoje mišljenje. -Ne tražim to.
Pokušavam. Pokušavam te razuvjeriti.
Stalno vodimo isti razgovor.
Jer ne želiš promijeniti mišljenje.
Ja se trudim svaki jebeni dan.
Znam da se trudiš.
Jednostavno ne funkcionira.
Žao mi je što nam je prvi susret bio neugodan.
Moramo prijeći preko toga.
-Tad je sve to krenulo. -Ne.
Prijeći ću preko toga i reći da je prva večer ovdje bila neugodna.
-Jer si… -Kao i drugi dan.
-Ni treći dan nam ne ide. -Prvi dan…
Ni četvrti dan nećemo moći razgovarati.
Prvi je dan bio neugodan jer si ti…
Jebeš prvi dan! Jebeš taj susret, J. P.
-Idemo dalje! -To je sve pokrenulo.
-Nije li? -Ne.
Sve je krenulo kad smo došli ovamo i nismo prešli preko toga.
-Ti nisi mogla. -A ti si i dalje čudan.
I ne pričaš. Ovo je prvi put da razgovaraš sa mnom.
Imamo samo to. Otkrivanje i dolazak ovamo.
Nije li?
Što se promijenilo nakon kapsula?
Jasno mi je da si se htjela srediti
i izgledati najbolje što možeš,
ali da si došla ovakva,
bez šminke, mislim da bi bilo bolje.
Dakle, moj je izgled utjecao na tvoj način komunikacije?
Činilo se da se pretvaraš.
Zato ne komuniciramo i drukčije je.
-Tako je sve krenulo. -Mislio si da se pretvaram.
Zanimljivo.
Imala si…
lice puno šminke i umjetne trepavice.
Iskren sam. Žao mi je što ti to teško pada.
Nisi znao kako izgledam.
-Pokazala si nešto lažno. -Sredila sam se i našminkala.
Puno šminke. Imao sam šminku po sakou.
J. P., zapravo… Dosta mi je za večeras. Ne.
-Ne. -Dođi ovamo.
-Ne. -Nisam htio…
Nisi ni znao kako izgledam. U redu?
Htjela sam se osjećati najbolje što mogu i izgledati tako kad se vidimo.
Žene se šminkaju jer se žele osjećati lijepima.
Mnoge djevojke i žene to rade.
Kad sam te vidio prvi put s time, pomislio sam:
„Hoće li ovako izgledati svaki dan?
Hoću li se morati nositi s tim?”
S tim što izgledaš drukčije.
Doslovno izgledaš skroz drukčije,
pa sam pomislio: „Pa…
to nije ono što želim.”
-Želim ovo lice. -Ali ga nisi vidio prije toga.
-Ali sad jesam. -U redu.
Jednom sam bila našminkana i to kod otkrivanja.
Tad je sve postalo čudno.
Kako god.
Iskreno, trudio sam se ne zamišljati te
i potpuno se predati bez obzira na sve.
Moj te izgled toliko sjebao da ne znaš komunicirati?
-O tome je riječ? -Da. Zašto je to loš odgovor?
-Grozan odgovor. -Istina je.
-To je istina. -Drago mi je da si iskren.
Samo se nemoj šminkati.
-Radit ću što ja želim. -Slobodno.
Ne možeš mi naređivati.
A ovo sa šminkom je baš koma.
Samo kažem da ti to ne treba. Ne izgledaš kao stvarna osoba.
Stvarna sam.
Ali ako izgledaš ovako, to mi se sviđa.
Oprosti, dosta mi je ovog jebenog razgovora.
Dobro! Onda se šminkaj. Radi što god želiš, jebote.
-Nije me briga. -Dosta mi je.
Zašto je to loše?
Jer prije nisi znao kako izgledam.
Ali sad znam!
I dalje ću raditi što želim.
Ako se želim šminkati kad idem van, učinit ću to.
Onda pokrij svoje predivno lice.
To ću i učiniti.
Ako želim ići van našminkana… Danima se već ne šminkam…
I izgledaš super.
Zašto je to loše? Zašto je loše da ne želim da se šminkaš?
Zašto je toliko loše što sam rekao da mi se više sviđaš bez šminke?
Zašto je to toliko loše?
Devedeset devet posto žena voljelo bi to čuti.
A ti na to govoriš: „Kako glupo, ne mogu vjerovati.”
Iskreno, više ne želim razgovarati o tome.
Onda nemoj.
Ionako ćeš otići, nije ni važno.
Zar ne?
Ne znam.
Definitivno neću ostati s tobom večeras.
-Nije me briga. -Dobro.
Odlično. Uzet ću si ovu večer
i maknuti se od tebe.
Jebote… Odlično.
Idem spavati u drugu sobu.
Cijenim to što si danas razgovarao sa mnom.
Definitivno.
I dalje te volim i stalo mi je i želim da tako ostane.
U kapsulama sam imala dobar osjećaj u vezi s tobom. Bila sam sigurna.
Zaljubila sam se u tvoju osobnost.
I dalje mislim da imaš dobro srce.
Ja sam smatrao da si draga i ljubazna.
Smatrao sam da ćeš mi pružati podršku.
Bez obzira na sve.
I dalje smo te osobe.
Zašto se onda…
ne možemo vratiti na to?
Vratiti se u kapsule?
Kapsule nisu stvarni svijet.
Ali smo i dalje iste osobe.
Mislim da je najbolje da sutra…
još malo razgovaramo i ujutro odlučimo kako dalje.
Dobar plan.
Dobro.
Razgovarat ćemo ujutro.
O, Bože.
Da bar kamere mogu snimiti miris.
-Danas se vraćamo u Houston. Kako si? -Idemo u Houston!
Natrag u grad. Kako si?
-Ne želim se vratiti. -Ni ja.
Kad vidim ove kovčege,
stvarno izgledaju neuredno.
Čeka te puno odjeće za pranje.
Da.
Veselim se povratku i upoznavanju obitelji.
Nemaš pojma što te čeka.
Glasan i dobar provod!
Veselim se tome i jedva čekam da upoznaš moju mamu i ostatak obitelji.
Bit će zabavno…
-Da. -…kad se vratimo.
Prvo se trebamo spakirati.
Spreman sam vratiti se.
-Koga ćeš prvo nazvati? -Mamu.
Mamu?
Ja ću prvo pokrenuti grupni videopoziv s ekipom.
Stvarno imaš 24 godine.
A ti si stara.
Ti si star!
Ne, nisi star.
Beba si. Dijete.
Sve je mokro.
-Što da radim s ovime? -Objesi ga.
Zašto stalno nalazim ručnike na podu?
Ondje im je mjesto.
Je li te strah suživota sa mnom?
-Da, volim imati svoj prostor. -I ja. Oduvijek živim sama.
-Treba mi malo odmora od tebe. -I meni.
Jebi se.
-Kako si? -Dobro.
-Kako si? -Kako si provela noć?
Dobro. A ti?
U redu.
Posljednjih nekoliko dana
pokušavamo riješiti sve između nas.
Znam da sam djelomično i ja kriv.
Ali želim raditi na svemu i prebroditi to.
Povezali smo se, a…
ovdje kao da je to sve nestalo.
Da.
Mislim da se volimo i stalo nam je jedno do drugog.
I ne bih rekao da ovo to može upropastiti.
Da.
Kažem: „Da”.
-Što ti misliš o tome? -Molim?
-Što misliš o tome? -Što mislim?
Kako se osjećaš danas?
U kapsulama sam smatrala da mogu provesti život s tobom,
ali ovdje je potpuno drukčije.
Što misliš da se promijenilo?
Ne znam.
Ali nije kako bi trebalo biti.
A nakon što sam vidjela da su drugi parovi sretni i zabavljaju se,
definitivno se trebaju vjenčati.
To mi daje drukčiji pogled na sve.
Očito mi je i dalje stalo do tebe, ali…
nisi osoba u koju sam se zaljubila.
U kapsulama je sve bilo iskreno,
a ovdje mi je neugodno i sve je usiljeno.
Moram izvlačiti sve iz tebe. I još sve ono vezano za šminkanje.
Naša emocionalna povezanost nije nestala zbog toga.
Meni je to samo izlika.
Ali…
Razmišljala sam o svemu o čemu smo razgovarali sinoć
i to više nije to.
Jako mi je neugodno.
Jasno si mi to dala do znanja.
Mislim da ne bismo trebali biti zaručeni niti živjeti skupa.
Odustajem.
Dobro.
Mislim da je to najbolje za nas.
Da smo barem to riješili prvi dan.
Možda bi bilo drukčije. Možda.
Ne znam, ali krenulo je prvi dan
i nastavilo se i drugi, treći i četvrti dan i sad je…
Ne znam.
Trudila sam se.
Oprosti.
Meni je žao.
Što se tako osjećaš zbog mene.
Znaš…
I meni je žao.
Žao mi je što nismo uspjeli. I što nije onako…
kako je bilo u kapsulama.
Da.
Što ćemo sada?
Idemo kući.
Želim opet biti ona stara.
I ja.
Ne znam što još reći.
Ni ja.
Želiš zagrljaj?
Da.
-Bok. -Bok.
Jako sam tužan.
Grozno je.
Imali smo samo iskustvo u kapsulama, ali nije bilo dovoljno.
Mislim da je ljubav slijepa. Zaljubila sam se a da ga nisam vidjela.
Mogla sam do kraja života biti s njim u kapsulama i razgovarati.
Ali stvarni je svijet promijenio sve za nas.
Kad smo se dodirivali, grlili i ljubili, nisam osjetila ništa.
I dalje mislim da sam ispravno odlučila.
Srce mi govori da je ispravno.
HOUSTON, TEKSAS
Romantični su odmori prošli, a naši preostali parovi
ulaze u najintenzivniju fazu eksperimenta.
Situacija postaje ozbiljna. Dobili su svoje uređaje.
Ovo je Stacy!
Bok!
Nešto se dogodilo!
O, Bože!
-Koliko je sati u Portoriku? -Bok!
Mi vida!
Ay, dios mío!
Pokušaj ponovno.
Vraćaju se kući u Houston,
gdje će se useliti u novi zajednički stan.
Sviđa mi se.
-Velik je. -Da.
Hoće li dopustiti da im pritisak stvarnog svijeta
ili njihovi bivši stanu na put?
Lydia, želiš li razgovarati?
Upoznat će i osobe s kojima su razgovarali…
-Znaš li tko je to? -Ne.
…ali se nisu zaručili u kapsulama.
Tvoja prijateljica Johnie.
Zatim će, za samo tri tjedna, stati pred oltar.
Hoće li dokazati da je ljubav slijepa?
21 DAN DO VJENČANJA
Planiranje vjenčanja za tri tjedna.
Znam. Što misliš o tome?
Jesi li pod stresom? Hoćeš li biti grozna nevjesta?
Ne.
Kao što rekoh, spontana sam. Kako bude, tako će biti.
Ako ne bude po mome, nema veze.
Ali zbilja želim da fokus bude na nama i našim najbližima.
Ljudi koje zovemo uzbuđeni su,
a ja sam uzbuđena što će svi biti u jednoj prostoriji. Samo to želim.
-Da. -U vjenčanici koja mi se sviđa.
Sigurno ćeš naći nešto izvrsno.
I cvijeće koje mi se sviđa i neka dobra hrana.
Kakvo cvijeće voliš?
-Ne znam što ti je omiljeno. -Ni ja.
Ruže su lijepe. Ne znam baš imena cvijeća.
Znam neko cvijeće, ali ne volim jarke boje.
-Nešto jednostavno? -Ne crveno ni ružičasto.
Nešto bijelo?
Neutralno. Ništa što je jarke boje.
-Dobro je znati. -Možeš ti to.
Svaki drugi utorak.
Svaki drugi dan.
Iskreno, često ću ti kupovati cvijeće.
Još cvijeća?
-Moramo raspakirati ove prljave stvari! -Znam.
Staneš li tu?
Gdje ću večerati?
Zašto sjediš tu?
To radim u svom stanu.
Tako sjednem i onda večeram.
-I ručak. -S razlogom imamo stolice.
Savršeno je jer su ormarići visoki.
S razlogom imamo stolice.
Vratili smo se u stvarni svijet,
a oko suživota s Miltonom najviše se veselim tome
što me netko čeka kod kuće.
Toliko dugo živim sama
da će ta osoba, najbolji prijatelj…
S njim nema neugodnosti.
Ponekad se pitam trebam li se više bojati. Jer se ne bojim.
Da, mislim da će sve biti dobro.
„Kako smo dogovorili, dođi sutra.
Radit ćeš s Mattom i Tyrellom na konzolama jedan i dva.”
Joj, radim noćne. Od 18.30.
Ja sam inženjer.
U kritičnom sam dijelu svoje karijere.
Dobro zarađujem, ali ravnoteža između privatnog i poslovnog života nije bajna.
Možda će mi nekad reći da moram doći
u određeno vrijeme i raditi nešto
na nekom sustavu za nekog klijenta.
A ja sam najmlađi tip u uredu.
Često meni daju sve zadatke.
Imam izmijenjen raspored jer sam uzeo dopust za kapsule,
pa smo imali kaotičan raspored. Nedostaje nam ljudi.
Dakle, neću te vidjeti?
Ja ću raditi dok si ti tu, pa se onda nećemo viđati.
-Kad dolaziš s posla? -Oko 17.30, 18 h.
Ja tad krećem na posao.
Nećemo se viđati.
Da, ali ne radim često noćne.
Najviše četiri večeri zaredom.
-Da… -Pa sam slobodan tri dana.
-To će biti dobro. -Da.
Snaći ćemo se.
Nisam mogla očekivati ovakvu podršku i uzbuđenje od obitelji.
Ne samo da mi pružaju podršku,
već su u potpunosti uz mene, bez zadrške.
-Znam. -Što god treba.
Šokirana sam, ali zadovoljna.
Nisam bila svjesna toga koliko to želim
i trebam za ovakvo što.
-Da. -To je dobar osjećaj.
Bolje je nego što sam očekivala. Baš sam uzbuđena.
Nisam nervozna jer su mnogi uz mene
i pomoći će mi sa stresom. Nemam osjećaj da sam sama.
-Da. -Znaš?
Jedino me muči da ćeš možda
posumnjati u ovo ili će se nešto dogoditi
zbog čega ćeš promijeniti mišljenje o meni
ili se predomisliti.
Ne znam. Rekao si da te mama pitala jesi li siguran.
Znam da te sad podržava, ali tad sam bila malo razočarana.
Ne, mislim da je više…
S obzirom na to…
Kao što sam rekao, ne želi da te povrijedim
niti da meni netko slomi srce.
Prvo me pitala smatram li da si mi potpuno posvećena.
Onda je rekla: „Znam kakav si. Jesi li sasvim siguran?”
Što to znači?
Zato što inače nisam bio sasvim siguran u neki odnos
ili bih otkrio nešto o toj osobi
što bi me nekako odvratilo od nje.
-Toga se i bojim. -Da.
Ali mislim da te volim bezuvjetno
i da ne postoji ništa
što bi me moglo odvratiti ili uznemiriti.
I zbog toga se još više prepuštam odnosu
i mislim da ćemo biti jedno uz drugo.
Stoga, ako osjetim da je nešto protiv nas,
još ću više htjeti raditi na tome s tobom umjesto da pobjegnem.
-Zbog toga se osjećam dobro. -Da, znam. Uzbuđen sam.
Čovječe.
20 DANA DO VJENČANJA
Jedva čekam vidjeti koliko je tvoj stan užasan.
-Čišći je od tvog. -Rekao si da je moj koma.
-Tvoj je vjerojatno užasan. -To ništa ne znači.
Tako otvaraš vrata?
Ovdje nema ničega. Obožavam kuhinju.
-Mrzim taj tepih. -Zašto?
Izgleda baš neukusno.
Neću ga se riješiti.
U redu. Vraćam ti prsten.
Mogu ga založiti, zaraditi i kupiti još koji tepih.
O, Bože! Još jedan!
Da. Ovaj je ljepši.
Još jedan. Bože, kako grozno.
Nije čudo što si rekao da imam hrpu toga. Ti nemaš ništa.
-Imam dekoracije. -Imaš grozan, odvratan tepih.
Lijepo da imaš novčanice od jednog dolara.
To ti je za striptiz klub? Koji kurac?
Da.
O, Bože.
Jasno mi je da ima 24 godine.
Kao da si u studentskom domu.
Bijeli zidovi bez ičega.
-Minimalistički. -Nemaš ništa.
Ne, nije minimalistički.
Prelijen je da ode kupiti dekoracije. Stan izgleda kao prazno platno.
Što želiš uzeti odavde?
Želim mikroskop. Ali ga moram popraviti
jer mislim da polarizator ne radi.
Da vidim sjećam li se kako se služiti ovime.
Čekaj. Ne smiješ mi promijeniti postavke.
-Prestani! -Ne.
-Mogu li pogledati? -Ne, radim na nečemu.
-Mogu li pogledati? -Ne.
Nećeš me pustiti da gledam? Tko je ovdje geolog?
Sjedni. Čekaj. Ne želim da diraš postavke.
Ne želim da išta zezneš.
Ovaj mikroskop nije kao oni s fakulteta.
-Isti je! -Nije.
Ovaj je puno stariji i gori.
Da!
I gotovo se stalno raspada.
-Uvijek ga moram popravljati. -Imala sam ovakav na faksu.
Mislim da imam granodiorit ili zeleni škriljevac.
Granodiorit.
Jedva išta vidim.
-Kompa! -Hej!
-Što ima? -Što ima?
-Kako je na poslu? -Dobro.
-Bok! Drago mi je. -Hej!
Također. Čuo sam mnogo dobroga o tebi.
I ja sam svašta čula o tebi.
Prvo ti želim reći da možeš zadržati oba tepiha.
-Šališ se? -Ne.
-Oba. -Josh.
-Znaš što mislim o crnom. -Sviđa mi se.
Mi casa es su casa?
Znaš španjolski? Što znaš reći?
Testiraj me.
To znači da je Milton super i seksi zvijer.
Nisam to rekla.
Rekla sam da su tepisi tvoji.
Slatki ste.
Hoćemo se naliti?
Da, može.
-Što? -Naliti.
Što to znači? Mislila sam da spominjete mene.
Ne. Naliti.
O, Bože.
Čime se ti baviš?
Analizom podataka.
-Dakle, isto si štreber. -Pravi štreber.
Ne znam je li ti spomenuo Pokémone.
O, Bože. Spomenuo ih je.
Trebaš nas vidjeti kako igramo.
Rekao sam ti da smo na državnoj ljestvici?
Obojica.
Mislim da mu je igranje zabranjeno u pet zemalja.
-Na serverima u SAD-u. -Zašto?
-Dobiješ zabranu ako zajebavaš druge. -Tko bi to radio?
Ti! O, Bože, imate Playboy.
-Joshevi su. -Moji su.
Da, baš. A ja sam se jučer rodila.
Grozno.
Misliš da je spreman za brak?
Da, što se tiče Miltona,
možda izgleda nezreo,
ali ako pogledaš njegov život…
Uz srednju školu završio je i višu školu.
Studirao je na Sveučilištu u Houstonu i završio magisterij,
a već nakon faksa zarađivao je više od sto tisuća.
Samo tako izgleda.
Pokušava uvjeriti ljude
da je šaljivdžija i da je djetinjast,
no zapravo je sasvim drukčiji.
Kao da mi radite intervenciju. Možemo li se naliti? Život je težak.
Vidiš? Eto ga.
To je on.
Nakon razgovora mislim da je spreman.
O tebi govori onako kako nikad nije govorio o drugima
i ne govorim to kao dobar prijatelj.
Govori o tebi kao o osobi koja stvarno može utjecati na njega
u životu i gurnuti ga u pravom smjeru.
Prava podrška.
Da, podrška.
Mislim da je spreman za brak.
Dođi, dušo. Daj mi pusu.
Vidiš, zato mi je kompa. Uvijek zna što reći.
Da.
Smislio sam to na licu mjesta.
Lijepo. Sviđa mi se tvoj auto. Prvi me put voziš.
-Hvala. -Jako dobar auto.
Hvala. Ovo je onaj pikado koji sam spominjala.
Onaj sa svjetlima.
-S malom ciglom. -Aha.
Ljudi dolaze s profesionalnim strelicama.
Da.
Možemo pješice. Mnogi ljudi ovdje imaju pse.
Kul, privikavam se na potencijalno novo susjedstvo.
-Sjajno je. -Obožavam ovaj dio grada.
Veselim se vidjeti Stacynu kuću jer će to biti i moja kuća.
Evo nas!
Što se tiče stila, stvarno ima dobar ukus.
Znam da je jako uzbuđena što se tiče renoviranja,
a i ja se veselim vidjeti kako će izgledati.
Ovdje ćeš možda parkirati.
Ali imamo spremište, prostor, fitness valjak.
Moji će bubnjevi stati tu kad te budem htio naučiti.
Jesi li siguran?
Sad tek shvaćam da će ovo biti dio mog života.
Uđi. Tri su kata.
-Ovo je lijepo. -Znam.
Ovo je bio tatin kauč nekad davno.
-Ide van. Kupit ću novi. -Što želiš?
Želim veliku kutnu.
-Da, može. -U redu.
Ovdje ide ormarić po mjeri za TV.
Bit će crni s nekom krem bojom i imat ću veći TV.
Hoćeš li staviti išta na zid…
Nakon što postavim ormarić, onda će TV ići na zid.
Savršeno. Imamo prostora za TV dijagonale 216 cm.
Mislim da ne bi stao.
Ma hoće. Svi muškarci žele veliki TV.
-To znači da si kul… -Ja želim veliki kauč.
Veliki kauč i veliki TV.
Hoćeš mi ga kupiti? Hvala ti.
Da se barem šalim.
„Zlica Stacy”. Ima smisla.
-Dobila sam ga prošle godine. -To je…
-Počet ću te tako zvati. -Ne znam sviđa li mi se to.
Dakle, ovo je ratna zona.
Ovo je ormar, koji je prljav zbog preuređenja.
Čovječe. Koliko odjeće.
Što je?
Blještava je.
To je blještavi dio.
Ovo su jakne. Ovo su hlače.
Suknje i haljine, sportska odjeća, ležerna odjeća, džemperi.
Gdje ću ja staviti svoju?
Ovamo. Pomaknut ćemo to.
Meni je dovoljno i ovo.
-Savršeno. -Vrlo organizirano. Sviđa mi se.
Vrlo sam organizirana,
osobito kad je riječ o odjeći i cipelama.
Ne diraj mi to.
Sviđa li ti se moja kolekcija?
-Da. -Gle koliko ih imam.
Lijepo je. Sviđa mi se.
Ovo je moj pribor. Sve je mjedeno.
Da.
U redu.
Bit će zabavno razgovarati o novcu.
Ali želim razgovarati o tome s tobom.
Što se tiče ušteđevine, mirovinskog i slično,
izdvajaš li određeni iznos od plaće svaki mjesec za štednju?
Da.
Što se tiče moje ušteđevine,
morala sam to ozbiljno shvatiti zbog ove kuće.
Recimo, sustav grijanja, ventilacije i klimatizacije može stajati do 20 tisuća.
A ja imam dva. Nijedan se nije pokvario otkad imam kuću.
-A hoće. -Pokvarit će se.
Dakle, 20 000 u gotovini.
Ako ćeš živjeti ovdje i ovo će nam biti dom, hoćemo li to skupa platiti?
Znam da si ti vlasnica kuće,
ali ja volim dijeliti sve popola.
-Dobro. -Sve možemo skupa.
A na večerama?
Ovisi.
Ne.
Molim?
Večera ne ide popola. Muškarac plaća.
Zašto?
Ako ste zajedno…
Oboje bacimo kartice i podijelimo to popola.
Nitko to nije tražio od mene.
Zanimljivo.
Znam. Zapravo ne znam. To je sve što znam.
-Dobro. -Što?
Želiš da ti muškarac stalno sve plaća?
-Ne! -Dobro.
Ne želim da mi ikad ponestane novca ili da sam zabrinuta zbog toga.
Naporno radim, ali zato da si mogu priuštiti što želim.
Kad idem na putovanje…
-Želim uživati… -Nije jeftino.
Želim lijepo odredište i finu hranu.
Želim to doživjeti na svoj način,
a to znači da želim luksuz.
Iskreno, dosad nisam bio u vezi
s djevojkama koje žele nešto otmjeno.
Očito će ovo biti drukčije.
Meni je najneugodnije razgovarati o novcu.
Zato ga dosad nisam spominjala.
Ali to mi je mama uvijek govorila
s obzirom na njihov razvod.
Novac je bio velik problem.
Morali su dijeliti puno novca i to je izazvalo mnoge nesuglasice.
Moramo razgovarati o svim neugodnim stvarima.
Štednja, tekući račun, plaća, mirovina.
Moraš znati za to prije negoli pristaneš na život s nekim.
Da, definitivno.
Moja obitelj…
Trenutačno nisu u situaciji u kakvoj su odrastali.
Kuća mog djeda bila je pod ovrhom.
Naporno je radio da bi im priuštio hranu.
Ne odmore, već hranu.
I moj je tata imao takve radne navike,
a i sestre i ja smo takve.
I mnogi su ljudi iskorištavali mene i mog tatu
jer su znali da imamo novca.
Želim da me netko tretira kao da nemam ništa.
Jer ne želim da netko misli:
„Mogu se opustiti i uživati jer će njezin tata sve platiti.”
Vjerojatno hoće,
ali ja mrzim kad se to događa.
Želim da moj muškarac kaže: „Ja plaćam ovu rundu.
Hvala vam što ste učinili sve to za nas.”
-Da. -Netko tko to cijeni.
Da. Ne mora te to brinuti sa mnom.
-Živjeli. -Živjeli.
-Za novac. -Za novac.
Novac pokreće svijet.
Bila sam sama u ovoj kući,
a sad će se ovamo doseliti moj potencijalni suprug,
što je skroz drukčije od onoga što sam očekivala.
Obično su svi muškarci već imali kuću
ili su je htjeli kupiti i biti ta osoba koja nam sve priušti.
Što se tiče mene i Izzyja,
to nije ono što smo očekivali, ali pristajemo na to.
Dakle, ni ne razmišljam o tome.
Sad mi ova kuća izgleda sasvim drukčije
i pitam se što se njemu sviđa.
Kamo ću s njegovim stvarima? Kako ćemo je srediti?
Ali mislim da će biti zabavno.
Iskreno, jedva se čekam useliti.
-Da. -Bit će baš zabavno.
Hoćeš li me poljubiti?
Hoćeš li me poljubiti? Volim te.
Naglasi to. Tako zvuči bolje.
Volim te.
Znači mi više jer to ne govore svi tako.
18 DANA DO VJENČANJA
MEDICINSKA SESTRA NA INTENZIVNOM ODJELU
ODVJETNIK
Drago mi je što te vidim.
Hvala ti što si se pristao naći sa mnom.
Imamo mnogo tema za razgovor.
Žalim…
za time što sam te napustila.
Volim te.
Povezanost kakvu sam osjetila s tobom nikad nisam osjetila
s drugim muškarcima.
S drugima nikad nisam razgovarala o temama
o kojima sam razgovarala s tobom.
Moje srce i dalje pripada tebi.
Ne želim nikoga drugoga.
I dalje te želim.
Želim biti tvoja druga polovica.
Želim biti ona koja raste s tobom.
Udala bih se za tebe. Stvarno.
Želim to s tobom.
Želim to. Stvarno.
Prijevod titlova: Matej Ivanković