OSAM DANA DO VJENČANJA
Pogodite gdje smo.
Gdje smo to?
Idemo po dozvolu za brak. Postaje ozbiljno.
Idemo u sudnicu.
Prošli sam put morala doći zbog prebrze vožnje, ali ovo je bolje.
-Gle, naša imena. -Imamo je.
Spremni smo.
-Kako ludo. -Kako se osjećaš?
Sjajno. Uzbuđeno.
Definitivno je stvarno. Sad mi je jasno.
Jedva čekam.
O, Bože.
Dobro.
Došli smo po dozvolu za brak.
Provjerite jesu li imena točna.
Točna su.
To će biti 74 dolara.
Dobro.
-Jesi li uzbuđen? -Da.
-Jesi li ti? -Da.
BRAK NASLIJEPO
SEDAM DANA DO VJENČANJA
SALON VJENČANICA
O, Bože. Nikad nisam vidjela ovoliko vjenčanica.
Sve su vjenčanice predivne!
O, moj Bože!
U bijelom si!
Predivno.
-Zdravo. -Bok, dečki.
Uđite. Sjednite.
-Kako ste? -Dobro! Uzbuđena sam.
Koga si povela, Lydia?
-Povela sam mamu. -Bok.
Renee.
-Bok, Renee. -Bok.
-Jedna od najboljih prijateljica. -Bok, Christa.
I moj zgodni brat William.
Bok, Williame!
-Jeste li uzbuđeni zbog nje? -Naravno.
Lydia je iskrena i znam da je htjela naći ljubav.
Uzbuđena sam.
Svi ste upoznali Miltona?
-Da. -I? Mama?
Jako sam emotivna.
Sreća.
Ljubav.
Osjetim to.
Dečki, ovo je važan dan.
-Osjećate li to? -O, da.
Još samo jedan tjedan do vjenčanja.
Kakav je osjećaj čuti te riječi?
Uzbudljivo je.
Nervozan sam i uzbuđen.
Nema krivog odgovora.
Imam sreće što sam našao Lydiju.
Vatrena je
i nikad nam nije dosadno.
Jako se veselim…
Lijepo.
…što ćemo se vjenčati i provesti život skupa.
Moram paziti da mi hlače nisu prekratke.
Visok si, ali riješit ćemo to.
Kao netko tko je u braku s nekim tko je glasan
i ima puno energije, moram reći da je zabavno.
Drži se.
Kao da jašeš bika. Drži se i pazi da ne padneš.
-Bok, mama. -Bok.
Kako ste?
Odlično sam.
Baš odlično.
A nismo još ni krenuli.
Još se nisam obukla.
-A već se ne može kontrolirati. -Malo sam emotivna.
Naravno. Ovo je važan dan.
Kako ste se osjećali kad vam je Stacy rekla za brak?
Šokirala sam se.
Ona ne radi ništa naglo,
ali mislim da joj je to trebalo
jer bi inače uvijek izgled bio važan
kod odabira osobe za vezu.
Da.
A sad su se morali bolje upoznati.
-I razgovarati. -Da.
Zaista ga upoznati.
Sestre i mama, jeste li upoznale Izzyja?
-Da. -Da.
-I? -Volimo ga.
-Divan je. -Najbolji je.
Možda je on taj koji može pružiti Stacy ravnotežu.
Izzy, tko je s tobom?
Mama i dva dobra prijatelja, Nick i Zach.
Što ima? Mama, kako ste?
-Bok. -Drago mi je.
I meni.
Jeste li upoznali Stacy?
Divna je i slatka djevojka.
-I njezina obitelj. -Izvrsno.
Oduševljen sam što danas uza sebe imate podršku
jer ćete uskoro stati pred oltar
i morati donijeti najvažniju odluku u životu.
Hoćete li pristati na brak s muškarcem u kojeg ste se zaljubili
na temelju osobnosti?
Ili ćete ga zauvijek napustiti?
Miltone, Izzy, za vas. Sretno.
-Hvala. Živjeli. -Sve najbolje!
Želim nešto zabavno, ali da nije premoderno.
Da.
GĐA ZAPATA
Gle.
Od najbolje prijateljice.
Jutros sam to pokazala Izzyju i oči su mu bile pune suza.
Gđa Zapata. Rekao je da je jako kul.
„O, Bože, zašto plačeš?”
Trebalo bi biti zabavno. Rekao je: „Sad postaje ozbiljno.”
Želiš li ovakvo što?
-Lako se skida. -Da.
Izzyju bi se svidjela.
Šopingiranje me nimalo ne plaši.
Više me plaši hoću li pronaći nešto što mi odgovara.
Moram se povezati s vjenčanicom da vidim da mi pristaje i da ima smisla.
-Ne sviđa mi se ovo blještavo. -Da.
A ova?
-Pogledaj joj izraz lica. -Nema šanse.
Nešto čudno i neobično,
ali uz modne dodatke, da ne izgleda prečudno.
Nešto malo neočekivano.
Želim nešto takvo.
Ne može biti jednostavno.
-Što je ovo? -Mislim da je šlep.
-Može. -Da, može.
Ako se pitam što je to, onda to želim probati.
Možda ću je razrezati i napraviti nešto svoje.
Hvala što ste došli.
Naravno. Uz tebe smo.
Jesi li spreman?
Da, spreman sam.
Već sam jednom bio zaručen. Oduvijek želim biti u braku.
Lakše je kad znaš što želiš.
-I tko ti se sviđa. -Tako je.
Stacy zna što točno želi
i jako je odlučna u tome što želi,
a i ja sam takav.
Ali vjerujem u nju. Da ne razgovaramo ovako dobro
i da ne rješavamo probleme, onda ne bih toliko vjerovao.
Ali to je osnova našeg odnosa
i bogme sam siguran da to želim s njom.
Vjenčanje je za tjedan dana. Nisam nervozan.
Siguran sam
jer sam se jednako osjećao dan prije prosidbe.
Stvarno vjerujem u naš odnos.
Ludo sam zaljubljen u nju.
Ne mogu biti sretniji.
Sad sam ispunjen ljubavlju i srećom i spreman sam.
Najviše me brine hoće li pristati.
-Ma gle ti… -Sviđa mi se.
Kako se osjećaš?
-Izraz lica nije baš… -Nije dobar.
-Ne sviđa ti se. -Ne.
-Nije za tebe. -Nimalo.
Nećemo plakati.
-Nema suza. -Meni je samo dosadna.
-Da. -Jako dosadna.
Nismo očekivali da će se udati,
ali ovaj eksperiment namijenjen je nekome poput nje.
Dobar su par.
Volimo Izzyja.
Smiren je, što odgovara njezinoj osobnosti.
Već je postao dio naše obitelji.
-To je to. -O, moj Bože.
Bože, to je to.
Ne mogu ni hodati kolika je.
-Savršena je. -Kao da nosim 4000 baletnih haljinica.
Predivna je!
-Znam. -Blistaš.
Pogledaj si osmijeh!
-Što ti misliš? -Sviđa mi se.
U mom je stilu.
-Slažem se. -Predivna je.
Sviđa mi se na tebi.
Sviđa mi se.
Izgledaš predivno.
Ajme meni, baš si lijepa.
O, da.
Jako si lijepa.
-Izgledaš divno. -Hvala.
Divna je. Što će Izzy reći?
Već znam da će plakati.
-Vjerojatno. -Da.
Plakat će. Predivna je.
Ne mogu vjerovati.
Vjenčanica za mene.
Želim nešto po mjeri jer sam…
-Imaš čudno tijelo? -Visok.
Jako je vatrena
i živahna, baš je…
Nevjerojatna.
Ali je i tvrdoglava.
Razmažena je. Ali mi se to sviđa…
Svake večeri razgovaramo prije spavanja.
A vi me poznajete, ne znam baš razgovarati.
Užasan si.
Užasno mi idu razgovori.
Ali komunikacija s njom zastrašujuće je dobra.
Čovječe, kako smo se tako dobro povezali?
Postoji i poštovanje.
Ono na čemu ja moram poraditi
ima veze s tim što je ona strastvenija i emotivnija od mene.
Ponekad moram paziti na to kako se izražavam.
A…
svi me poznaju. Ako kažem nešto, kažem to otvoreno.
Koliko god to čudno ili neobično bilo.
Sad se malo suzdržavam i…
Napokon prvo razmisliš?
Da, da.
Recimo da je tako.
Koju godinu prekasno, ali napokon razmišlja!
Kaže da su žene uvijek u pravu…
Istina je.
Priznajem da sam nervozan, bez obzira na to vidi li se.
Nisam navikao izražavati to.
Uvijek sam bio opušten i zreo tip, ali…
Bojim se. Nervozan sam.
Volio bih vjerovati da će Lydia pristati na brak,
ali ne znam. I dalje postoji nepoznanica.
Ne mogu biti sto posto siguran.
O, moj Bože!
-O, Bože, počela je plakati. -Sviđa mi se!
Ja bih te oženila u toj vjenčanici.
Reći ću da, dušo.
O, Bože, tako sam uzbuđena!
Tek sad postajem svjesna.
Udajem se.
-Što ti se sviđa? -Obožavam ovaj dio.
Gornji dio.
Da, možeš maštati, ali nikad nisam bila sigurna da će se dogoditi
i emotivna sam kad samo pomislim da se to događa.
Zaljubljena sam.
I biram svoju vjenčanicu.
A što ti se ne sviđa?
Nije da mi se ne sviđa,
ali želim nešto što mi bolje pristaje.
-Moraš probati i druge. -Da. Mogu se kretati.
Mogu plesati. Da vidim mogu li twerkati.
Dobro.
Sve je kako treba biti.
Da vidim mogu li se spustiti.
Uspomene, ha?
-To, Lydia! -Ovako plešem.
To, Lydia!
Nešto će ti ispasti gore.
Da.
-Spremna za sljedeću? -Da!
San je svake majke zamisliti svoje sinove
i svoje kćeri na svadbi.
Ovo nisam mogla ni očekivati.
Maštala sam o tome,
ali nisam ni mislila da bi moglo biti
tako emotivno i uzbudljivo.
O, moj Bože.
Kakvo tijelo, mala.
-Tijelo. -Možemo li malo o tome?
-Sviđa mi se. -Čovječe.
-Sviđa mi se. -Predivna je.
-Predivna. -Super ti stoji.
Malo je slična prvoj…
-Da. -Kao iz bajke…
-Sviđa mi se. -Ako možeš dodati rukave…
Ako je to moguće, bit će savršena.
Dvije u jednoj.
Brat sam ti i teško mi to pada, ali izgledaš predivno.
O, moj Bože!
Očekivala sam nešto poput: „Prevelik dekolte.”
-Veo je savršen. -Naježila sam se.
Što se događa?
Čovječe!
O, Bože. Izgledaš kao princeza.
To ti je kruna.
O, Bože, predivna je.
O, Bože.
Mama.
Volim te.
I ja tebe volim.
Predivna si.
Iskreno, nikad nisam bila sigurna…
da će se ovo dogoditi.
Nisam bila sigurna da ću jednog dana hodati prema oltaru.
Nisam zamišljala da ću biti tako sretna
i to je baš divan osjećaj.
Zaslužuješ to.
Tako je.
Nisam znala koliko to želim.
Koliko sam htjela pronaći svoju osobu.
Ovo su suze radosnice
jer se sve isplatilo.
Svako slomljeno srce, svaka molitva…
svaki put kad sam kleknula i molila svemir i Boga za savjet
i usmjeravanje na pravi put.
Sve se isplatilo jer sam sad tu, u vjenčanici.
-Želiš baš tu? -Da.
Snovi se ostvaruju.
Ovo je sve o čemu sam sanjala.
DVA DANA DO VJENČANJA
MUZEJ LETA
Uzbuđen sam.
Ja volim brzinu. Ali nemoj povraćati po meni.
-Bit ću dobro. -Dobro.
Stacy jako cijeni geste.
Sinoć je bio ponedjeljak, što znači da je bio dan za cvijeće.
Napisao sam joj i poruku.
Učinio sam malo djelo, a ona je bila presretna.
Ovo je bombarder B-25 Mitchell.
-Zakon. -Nije li kul?
-Izgleda opako. -Da.
Znam da želi da preuzmem inicijativu,
pa sam izdvojio vrijeme i organizirao nešto posebno.
Bliži se vjenčanje
i želim da vidi kako će nam izgledati ostatak života.
Ljestve su spuštene, avion je vaš.
Uživajte.
-O, moj Bože. -To!
Je li ovo sigurno?
Imam neki dogovor u nedjelju.
Njezina obitelj i prijatelji rekli su mi
da voli privatne avione.
O, Bože!
Dakle, samo uskočim.
Pitali su me: „Možeš li se nositi s time? Možeš li ispuniti očekivanja”
Stacyn otac spomenuo je prvi razred,
pa sam joj to danas pripremio.
Romantično.
-Koja je moja? -Ova.
Hvala ti.
Ovo je bilo jako kul i drukčije.
Neočekivano.
Romantično.
I to mi se sviđa.
-Živjeli! -Živjeli!
Za jedan od posljednjih spojeva prije našeg vjenčanja.
Tek sad postajem svjesna.
Iskreno, nakon isprobavanja odijela osjećao sam se opušteno.
Nismo imali nikakve prepirke, pa smo možda zato mirni.
Nikad mi neće dosaditi sjediti ovako prekoputa tebe.
Jako si mi zanimljiva.
S tobom mi nikad neće biti dosadno.
Bilo to loše ili izvrsno, s tobom nikad nije dosadno.
-Ups. -Ali…
-Uzmi ili ostavi. -Uzimam te. Objeručke.
To!
-Hvala. -Izvolite.
Uzbuđena sam.
I ja.
Iskreno, ne bih bila ovdje
da me ti toliko ne smiruješ.
Ponekad ni ne razgovaramo, ali ja svejedno osjećam mir.
Ti si moje utočište…
osoba kojoj vjerujem…
Kad mi je sve u magli dovoljan je zagrljaj ili pogled,
što god učiniš u tom trenutku.
Ponekad je samo do tvoje energije. Jako je uravnotežena
i blaga… To mi se najviše sviđa.
Nisam mislio da ću se opet zaljubiti.
-Stvarno? -Ne tako brzo.
Ali voliš ljubav.
Kao da sam je izbjegavao.
Nisam mislio da ću…
biti tu…
s tobom danas,
netom prije vjenčanja.
I onda si me samo iznenadila kao…
Kao i uvijek.
Ludo sam zaljubljen u tebe. Lud sam za tobom.
Pa, već smo počeli povezivati naše obitelji.
Meni je bilo super s tvojima.
Osjećao sam se dobrodošlo i voljeno i…
Tek smo se dvaput vidjeli, a već sam se povezao.
Važno je i to što sam im rekla o svojim osjećajima prema tebi.
Vide koliko sam sretna i sve što ima veze s tobom,
njima će se svidjeti.
A dobro je.
Primijetio sam. Kad sam s tvojom obitelji, nedostaje mi…
vlastita obitelj.
Da.
Malo mi je čudno
što dobar dio moje obitelji neće biti ondje.
Odlučio sam tako jer je…
to moj posebni dan.
Naš posebni dan.
I ne želim…
njihova mišljenja
jer očekujem…
da bi me vjerojatno…
osuđivali i čudili se.
Zbog toga kako smo se…
upoznali.
Dolaze ljudi do kojih mi je najviše stalo i koji su…
iskreni i podržavaju me
čak i kad nisam najbolja osoba.
I…
-Mama će biti ondje. To je najvažnije. -Izvrsna je.
Da.
S druge strane imaš cijelu moju ludu obitelj…
Znam.
…koja te obožava.
Pa, što god da se dogodi s tvojima,
moja te obitelj obožava i vjerojatno će te krenuti nervirati
i htjet ćeš da se maknu.
Ne očekujem takvo što.
Volim tvoju obitelj.
-Jedva čekam biti dio obitelji. -Da.
Jebote, već jesam…
Znam. Zašto svi više razgovaraju s tobom?
I zato sam uzbuđen. Pronašao sam suprugu
i doživotnu partnericu, ali i obitelj.
Ostvaruju mi se mnogi snovi.
Ne znam. To…
Ludo je.
Želiš li me primiti za ručicu?
Da.
Na što ćemo plesati? Znaš li?
'N Sync, „This I Promise You”?
-Ne. -Dobra pjesma.
Znam, ali ne. Ne! Kako ćemo uopće plesati?
Da nam sad kažu: „Pozivam mladence na podij…”
-Dobra ideja. -„Mladenci na podij.”
-Samo želim… -Moraš to učiniti.
„Na podij dolaze g. i gđa Zapata!”
O, Bože. Zašto si promijenio glas?
Imam visoku petu. Visoke zapatos.
Naš prvi ples?
Nedostaje mi ples s tatom.
Tata me naučio…
da plešem u ritmu njegova srca.
Snažno i sigurno.
Joj, moja bedra.
Jesi li dobro?
Vjenčat ćemo se za dva dana. Koji je tvoj sretni broj?
Dva.
Dobro.
Broj mog dresa.
Za dva dana čeka nas dobar dan.
Kako se osjećaš kad to izgovoriš?
-Volim te. -I ja tebe volim.
Što ima kod tebe?
Ništa posebno.
Posao. Posao i djeca. Suprug i posao.
-Da. -Bračni život.
Što je Lydia rekla nakon upoznavanja?
Bilo je napeto. Rekao sam da je bilo bolje od očekivanog.
Što si očekivao?
Ne znam. Teško je ući u našu obitelj.
Kad pogledam našu obitelj
u usporedbi s obitelji prijatelja, drukčija je.
Ne kažem da je to loše. Nama odgovara.
Lydia svaki dan razgovara s mamom. Svaki dan se čuje sa sestrama.
-Da. -Rekao sam da smo mi drukčiji.
-Jako su strastveni. -Kako to misliš?
Izražajni su i puno ulažu u taj odnos.
Ulažu? Kao naša obitelj?
Ne.
I mi smo strastveni.
-Oni su više… -I ulažemo.
Oni su više… emotivni.
-Mi ne pokazujemo osjećaje. -Znam.
Kako ide planiranje? Jesi li spreman?
Mislim da jesam.
Zašto si tako siguran?
Isto je kao kod svake odluke.
Oslanjam se na intuiciju.
I dalje si mi brat. Volim te.
Ali ženiš se, a ljudi misle da je to lažno.
I tek se pokušavate upoznati.
Brak nije sitnica.
Velika je stvar.
Što mama uvijek kaže? „Tvoja je percepcija tvoja stvarnost.”
Ne znam. Samo mi je čudno.
Iako si ti svojeglav,
za velike si odluke uvijek tražio naše mišljenje.
I dalje ga tražim.
Ali ako ja donosim odluku…
Recimo da su mama ili tata bili protiv…
„Nema šanse. Nećeš je oženiti.”
Ionako bih to učinio.
Prikupiš sve podatke koje možeš i onda doneseš najbolju odluku
na temelju tih podataka.
Zvuči kao da ti je ona znanstveni projekt.
Ne, mislim da samo analitički razmišljam.
I ja imam neke standarde koje sam usvojio u djetinjstvu
i koje tražim od svoje supruge.
Sviđa mi se njezino obrazovanje.
Njezina karijera.
Sviđa mi se koliko je marljiva.
A ima i neke druge osobine
koje želim od supruge zbog toga kakav sam ja.
Sviđaju mi se suosjećajne osobe
koje izražavaju svoje osjećaje.
Ako uza sebe imam ranjivu osobu, to mi pomaže da se razvijem.
Spajaš svoj život s nekim.
Predaješ se toj osobi.
Moraš biti spreman žrtvovati sve, moraš…
Odgoj djece s tom osobom bit će…
To je velika stvar. Jeste li razgovarali o odgoju?
Znam da ne želite djecu odmah,
ali jeste li razgovarali?
Da.
Vrtići su užasno skupi.
Također, spajanje obitelji.
Da se nešto dogodi i da se moraš useliti
ili se brinuti o našima, bi li pristala? Ne znam.
Samo…
Jeste li razgovarali o svemu…
Uvijek kažu da je brak kao poslovni dogovor.
Slažem se s tobom.
Brak može biti poslovni dogovor,
ali mislim…
Prema našim razgovorima,
oboje imamo iste razloge za brak.
Oboje želimo brak i volimo se.
-Misliš da i ona to osjeća? -Da.
Pa, dolaziš li svejedno na vjenčanje?
Doći ćemo.
Lydia Johnson?
Rekao sam joj da mora uzeti moje prezime.
Uzet će tvoje prezime?
-Hoće li zadržati i svoje? -Ne, meni to nema smisla.
Nadam se da zna na što pristaje. Stvarno.
JEDAN DAN DO VJENČANJA
Dobro.
Puno zabavnih…
uspomena.
Što se tiče onog razgovora…
Što ti misliš?
Čini mi se
da ne znam mogu li ti vjerovati.
U vezi s čim?
S kreditnim karticama. Jer sam te već pitala za to.
Pitam se zašto to nisi spomenuo prije.
Pitala sam te zašto nemaš kreditne kartice.
„Možeš dobiti bodove.” Rekao si da si ih imao na faksu
i riješio ih se.
U kapsulama sam te pitala za financije i dugovanja.
Rekao si da je sve u redu. A mislim da nisi baš bio iskren.
Ja tebi sve govorim.
Nije da ti ne bih rekao.
Htio sam ti sve reći
kad sjednemo i porazgovaramo, a ne…
Kad god se to spomenulo, bilo je samo usputno.
Znaš, kad smo se…
zezali ili kuhali.
A u kapsulama nismo imali
trenutak gdje smo baš ozbiljno razgovarali.
A ja sam htio pravi razgovor
jer sam znao da će potrajati.
Nisam to skrivao od tebe. Nisam to pokušavao sakriti.
Da je tako, pokušao bih te zavarati
i prikrivati to koliko mogu.
Zato sam ti htio reći sve to.
Ne bih to skrivao.
Imam osjećaj da ponekad previše brbljaš i izbjegavaš
odgovoriti na moje pitanje.
Da, brbljam.
Ponekad to što govorim nema smisla, moram poraditi na tome.
Ali ne pokušavam izbjegavati temu
niti ti muljati.
Treba mi vremena da obradim neke stvari.
Ali, kao i inače, nije mi namjera lagati.
Žao mi je što to misliš. To mi nije bila namjera.
Ali si lagao.
Kako?
Nismo ni razgovarali o novcu kad sam spomenula kartice.
I nisi rekao: „Moram ti nešto reći.
Evo kako stvari stoje.”
Nije bilo tako.
Pitam se mogu li ti sad uopće vjerovati.
Očekivala bih da će se ta tema prirodno pojaviti.
„Imam objašnjenje.”
Ako ćemo se vjenčati, znaš da ću saznati.
To me plaši.
Definitivno to nisam pokušavao sakriti od tebe.
Zato sam ti i rekao. Nisam to pokušavao zatajiti.
Mislim da je samo došlo do pogreške u komunikaciji.
Nisam to mislio tako kako si ti to shvatila.
Uzrujala si se.
Bila si jako bijesna.
Želim da smo oboje sigurni da ćemo se i dalje boriti.
Oboje se bojimo.
Ne želim hodati po jajima oko tebe.
Dajem sve od sebe da ti kažem što točno osjećam
i znam da to nema smisla.
Ali pomislim: „Ne želim je uzrujati niti reći nešto
što bi je moglo uvrijediti a što ne mislim.” Eto što mislim.
Ne znam zašto se bojiš.
Ponekad ćeš reći nešto što će me uzrujati ili razljutiti.
Zato je to teško. No otpočetka govorimo:
„Teško je, ali učinit ćemo to jer znamo da ćemo uspjeti.”
Barem smo se tako ponašali na početku.
Ponavljam, nisam namjeravao lagati
jer ti inače ne bih ni rekao.
Je li ti to palo na pamet kad smo bili na benzinskoj postaji
i kad sam te pitala imaš li kreditnu karticu.
-Ne. -Rekao si ne.
Pitala sam zašto. I nije ti palo na pamet reći mi.
Ne u tom trenutku jer…
ako ćemo razgovarati o tome, radije bih vodio službeni razgovor.
Ozbiljna je tema.
Tako sam htio razgovarati o tome.
Spomenuo bih sve. Dugovanja i sve ostalo.
Sad nemam nikakva dugovanja, samo mi je ocjena kreditne sposobnosti loša.
Nije to bilo puno novca.
Rekao bih da je to bilo…
oko 3500 dolara.
Poznaješ me.
Iskreno, sad me poznaješ bolje od…
bilo koga, osim moje mame.
Znaš svaku moju emociju…
Trenutačno mi je glava prepuna misli.
Zaljubio sam se u tebe jer si se…
ti…
borila za mene.
I dalje se
zaljubljujem u tebe.
Zato mi je sad loše.
Želim znati da mi čuvaš leđa.
Ne želim izgubiti tebe ni nas.
Sve će biti dobro.
Čovječe.
Volim te.
I ja tebe.
Sviđa mi se tvoj miris.
Mislim…
da ti trebamo nabaviti…
dezodorans.
-Jesi li uzbuđena? -Da.
Ovdje se uvijek osjećam kao kod kuće.
-Zašto? -Ne znam, sviđaju mi se minerali.
-Baš si štreber. -Zašto?
Zar ne bi rekla da nema boljeg mjesta u Houstonu?
Gle ovo.
-Znam, lijep je. -Slažem se.
-Ovo je slatko. -Ovaj mi je najdraži.
Vidiš onaj rodokrozit?
Da.
Ovo je jako slatko.
Jako je slatko.
Nije li lijepo? Baš je opuštajuće.
Opuštajuće je i predivno.
Mislim da je jako romantično.
Sjećaš se prvog spoja?
Povezali smo se zbog geologije.
Znam da si se šalio, ali rekao si:
„Bit ćeš mi prvi izbor.”
Neću priznati.
Samo sam to napisala u dnevnik.
Neobično je što smo tu, zar ne?
Da.
-Što misliš o vjenčanju? -Uzbuđen sam.
-Uzbuđen si? -Nervozna?
Zapravo nisam.
Mislim da neću biti nervozan do tog dana.
Ja ću biti jako nervozna.
Hvala vam.
-Hvala vam. -Hvala vam.
Bože, moram negdje staviti žvakaću.
Imaš li neki račun?
Stavit ću ga u džep i vjerojatno zaboraviti prije pranja.
-Živjeli! -Živjeli!
Nikad nisi razmišljao o tome kakvu suprugu želiš?
Jesam, ali…
-Stvari su drukčije. -Kako?
U kapsulama nisi bila kao što si sad.
Kako to misliš?
Ponekad se probudiš mrzovoljna bez razloga.
Kako to misliš?
Ponekad se probudiš vrlo uzrujana.
Jer si učinio nešto što me uzrujalo.
Ali tek se probudiš, što stignem učiniti?
Uzrujam se s razlogom.
Kad nešto ne želiš, ni ne učiniš to.
Nije istina.
Nekidan sam oprao suđe iako to nisam htio.
Kad god iznesem smeće ili pospremim krevet.
Koliko je dugo suđe stajalo?
-Koliko dana? -Jedan dan.
Ne.
-Dan i pol? -Ne.
-Tri dana. -Nije istina.
Istina je.
Hrana na noćnom ormariću stajala je tri dana.
Nisam ni znao da je ondje.
Čovječe, pored tebe je.
Rekao si da nisi neuredan.
-A ja bih rekla da jesi. -Nije istina.
-Rekao si… -Rekao si da nisam organiziran.
Odjeća ti je stalno na podu. Stalno.
Barem je u kutu.
Trudim se. Trudit ću se više.
Brine me ako je ovo najbolje što možeš.
Čovječe, ne želim ti stalno ponavljati i govoriti:
„Pospremi sobu. Počisti za sobom.”
Koliko sam puta to već rekla?
Koliko se puta otuširam i vratim se
jer znam da nisam objesio ručnik…
Svaki put.
Samo želim da me shvatiš ozbiljno.
Pristala sam na ovo jer želim da me netko voli onakvu kakva jesam.
Vjerujem da me voliš.
Ne sumnjam u to.
Pretpostavljam da sam došla do toga…
Pitam se: „Hoće li on to shvatiti ozbiljno,
hoće li uzeti u obzir stvari koje mi smetaju?”
Tebi je smiješno to što prigovaram za odjeću i ručnike.
Mene to uzrujava…
Misliš da rado pristajem na kompromise kad ne želim?
Kako to misliš?
Vratimo se na situaciju o kojoj smo razgovarali.
Kad sam rekao da mi se ne sviđaju tvoje reakcije,
mislila si da te osuđujem.
Mislim da ti često ne mogu reći kako se zaista osjećam
jer si ti tako emotivna.
Što nije nužno loše, ali ne želim uvijek razmišljati o tome
hoćeš li nešto pogrešno shvatiti.
Moram paziti na svoje riječi. Razumiješ?
Misliš da su ljudi u krivu jer rade stvari drukčije.
Nikad ti nisam rekao da si u krivu.
Nisi, ali se tako ponašaš.
Lydia, ne osuđujem te, ali…
Nije mi se baš svidjelo kako si se ponijela u toj situaciji.
Uopće. To je istina.
Nadam se da te to ne vrijeđa.
Ne osuđujem te.
Ali mi se ne sviđa. Ja bih se ponio drukčije.
Jesi li ljuta na mene?
Sad si prvi put rekao da ti se ne sviđa kako sam se ponijela.
Žao mi je.
A to znači:
„Želim nekog smirenijeg.”
Ponosna sam na to kako sam se ponijela
jer nisam htjela sjediti
i dati mu da govori ta sranja.
-I onda moram… -Mogla si otići.
To sam učinila.
Dvaput.
Ne možeš to učiniti dvaput, kad odeš, ne vraćaš se.
Nisam te mogla naći.
Da ja naletim na nekoga tko počne vikati
i nastane neka svađa, ja ne bih tako postupio.
Znam da nije lako kontrolirati osjećaje poput mene.
Mrzim taj jebeni izraz.
„Ne kontroliraš osjećaje, Lydia.”
„Ne reagiraš poput mene.” Koji vrag?
Naravno da me to pogodi.
Potrošila sam mnogo svog vremena na nekoga tko to ne zaslužuje.
Koga briga? Zašto razmišljaš o tome?
Žao mi je što nisi osjećajan i ne reagiraš poput mene.
Misliš da nisam osjećajan?
Umjesto da pokušaš shvatiti moje razloge, govoriš:
„Koga briga? Zašto to radiš?”
I ne osuđuješ me?
Lydia, da te osuđujem zbog toga, otišao bih.
Danas ne bih bio s tobom.
Ali trebam smjeti biti iskren prema tebi.
Ne moraš se složiti sa mnom.
-Samo me podrži. -Zar te ne nisam podržao?
Jesi. Ali sad kao da upireš prstom u mene i govoriš:
„Trebala si postupiti bolje.”
Ne upirem prstom u tebe.
Kad ti mene kritiziraš što ne pokupim ručnik nakon tuša,
ja ne pomislim da me osuđuješ.
Samo to prihvatim.
Ja tebe slušam, ali mi se čini da ti mene ne slušaš kad nešto primijetim.
Automatski se kreneš braniti.
Znam da će ovo biti loše.
Ne slušam te?
Ne, ne slušaš me.
Ne kad te ohrabrujem u vezi s nečim.
Lydia, doslovno samo pazim na tebe.
Ovo je lijep spoj. Tu smo. Zašto se moramo prepirati?
Ne prepiremo se, ovo je samo nesuglasica. Nije isto.
Prepirke ili nesuglasice, mrzim ih.
-Jer… -Misliš da ih ja volim?
Ne znam.
Onda me ne poznaješ.
Znam da mi nije uvijek ugodno govoriti ti što mislim o nečemu.
Kad me ljudi vrijeđaju…
Jasno mi je da se to događa u životu
i nije bitno da se tu moraš obraniti.
Bitni su koraci nakon toga.
Ako meni to netko učini, ja im pokažem tko sam svojim djelima.
Ne riječima. Ne vikanjem.
Ne pokazujem osjećaje.
Ali kad ti emotivno reagiraš, što postigneš time?
Što ti postigneš time?
-Ako me netko vrijeđa… -Postigla sam sve ovo.
Postigla sam sve ovo.
Samo govorim da drukčije reagiramo.
I to je u redu. Mi smo dvije osobe.
-I… -A kad ćemo imati djecu?
Želim da moja djeca znaju da će im ponekad biti teško.
Bit će im teško i ne želim
da ikome daju priliku da vide…
Da je riječ o mojoj bivšoj…
Mislim da drukčije reagiramo.
To je sve.
Ti bi razgovarao s njom? To bi učinio?
Da, razgovarao bih, ne bih psovao.
Ne bih se svađao.
Ako je ona svadljiva, ja ću otići.
-Ne bih otišao i vratio se… -Zar sam psovala? Nisam psovala.
Ja ne bih plakao i rekao: „Šupak si. Govno si.”
Nisam mu to rekla u lice.
Pokušavala sam ti objasniti
kako sam se osjećala u tom trenutku.
Usput, takav je.
-Hvala ti što si mi to opet rekla. -On je…
Ja… Ne.
Ja…
Treba mi trenutak.
Žao mi je ako sam te povrijedio.
Žao mi je što se ne ponašam prema tvojim očekivanjima.
Nikad ne bih očekivao ništa od tebe.
Meni ne zvuči tako.
Samo sam ti htio dati primjer
situacije kad mi nije bilo ugodno.
-Za što sam ja kriv. -A meni je bilo ugodno?
Misliš da mi je bilo ugodno kad me nazivao ludom uhodom?
-Ne. -Nisam takva.
Kažeš da ništa ne očekuješ,
ali opet upireš prstom u mene zbog toga kako sam se tada ponijela.
Zašto je to uopće važno?
Ti si učinio što si htio.
I žao mi je što radim stvari koje ti se ne sviđaju.
Ali takva sam.
Takva sam.
Osjećajna sam. Glasna sam. Strastvena sam.
Emotivna sam.
Ono što ne izgovorim vidi mi se na licu.
I želim biti uz tebe
i podržati svaku tvoju odluku.
Ali moraš me razumjeti.
Nisam očekivala ovakvu večer.
Volim te.
Volim i ja tebe.
Možemo mi to, zar ne?
U SLJEDEĆIM EPIZODAMA
Okupili smo se kako bismo proslavili jedan od najboljih životnih događaja.
Predivan je.
Tim smo. Volim ga.
Znam.
Moja je. Volim je.
Zaljubili ste se na temelju osobnosti.
Lydijina najveća snaga ujedno joj je i slabost.
Osuđivao me na zadnjem spoju i to me povrijedilo.
Ne mogu disati!
Sad tek postajem svjestan.
Jesi li dobro razmislio?
O, Bože.
Još nisam napisao zavjete.
Sve ili ništa.
Ustanite.
Sad trebate odlučiti je li ljubav slijepa.
Sve je ovo bilo poput uragana.
Ti si moje utočište.
Miltone, uzimaš li Lydiju za svoju ženu?
-Samo želim da me vole kako ja volim. -O, Bože.
U čemu griješim?
Prijevod titlova: Matej Ivanković