Den tar vi.
Bra drag, Johnny.
Hur mår du idag?
-Bra. -Vad bra.
Härligt!
Nu måste vi gå. Han pratar så mycket.
Nej. Matt kan prata, men han har hemligheter.
-Jag vet vem Matt träffar. -Är det sant?
-Jag kan gissa, men… -En av tjejerna berättade.
Jag ska nog träffa den som berättade, så jag kan fråga henne om…
Sluta nu.
Sluta.
"Sluta nu! Sluta!"
Värst vad han blev pratsam!
-"Sluta!" -Det är inte poängen.
Jo, vi vill veta vad Matt sysslar med. Nej, Matthew, inte Matt.
Jag vill bara…
-Jag behöver en kram. -Herregud! Bort med dig!
Jag behöver en kram.
Fan, vad du är smart, Johnny!
Jag har en tydlig etta. Det känns okej.
-Vem då? -Min etta är Chelsea.
-Chelsea är inte min etta. -Bra.
-Bra. Chelsea är… -Är Laura din etta?
Ja, Laura är schyst. Sarah också.
-Sarah Ann. -Ja.
-Hon gillar att prata, men jag gillar det. -Ja, det är bra.
Hon ska ha en stark personlighet.
Ni kanske inte har märkt det, men det har jag.
Jag vet när man ska vara allvarlig, men jag vill inte vara det jämt.
Alla är schysta.
Om 50 år ser jag barn.
Antagligen barnbarn.
Jag blir säkert tjurig med åren och vill inte prata med nån.
Men jag gläder mig åt att alla är där och att de för en massa oväsen.
Vi dejtar!
-Bra dejt? -Ja.
Så var det under min uppväxt.
Jag hatade kaoset då, men nu saknar jag det.
Jag ser fram emot det.
-Hallå? -Hej.
-Hej! -Vem pratar jag med?
-Nej, jag vet vem det är. -Gissa.
-Läget, Sarah? -Va?
-Varför gissar du om du inte är säker? -Jag är aldrig säker.
-Jag vet vem det är. -Nej.
-Jo, Laura. Tack. -Okej, då.
-Jag skojar. -Andra gissningen.
Sluta.
-Ja. -Det var inte min andra gissning.
Du är… Ja.
-Jag tänkte ha en hawaiiskjorta idag. -Vad har man dem till?
Jag gillar dem bara.
Lägg av.
Jag har farfarströjor och hawaiiskjortor.
Nu har jag blå jeans och en uppknäppt farfarströja.
-Det är standardvalet. -Gulligt! Det är…
Jag har en bred hals, så det är bekvämt.
Jag har den mest bisarra bilden av dig, dig och din breda hals.
Alltså, så bred är den inte.
Jag vet inte hur du ser ut, men jag är ändå attraherad av dig.
-Nacken till trots. -Herregud.
Nu ljuger du.
Jag menade bara att jag inte gillar vanliga tröjor,
för att de kliar mot halsen.
Det gränsar till OCD.
Jag hade OCD när jag var ung.
Jag fick ingen officiell diagnos.
Jag vet inte varför, men om jag är hos nån och det är stökigt…
Ja.
Det sista jag vill göra då är att krypa nära eller ha sex…
Absolut inte.
Det har lett till bråk i tidigare relationer.
Jag vill inte vara nåns mamma.
Jag har bråkat med ex som har sagt:
"Ingen kille håller diskhon ren."
-Jag köper inte det. -Det är en regel.
-Disken ska bort innan jag lägger mig. -Ja!
Utan undantag.
Det är äckligt.
Jag blir alldeles till mig av det här samtalet.
Okej. Jag har två robotdammsugare som är igång dygnet runt.
-Lägg av! Vad sexigt. -Det är fläckfritt hemma.
Det är första gången jag blir tänd här inne.
KVINNORNAS BOSTAD
Gillade du dejten med honom?
Han sa att han kände igen rösten och sa ett annat namn.
Jag är inte svartsjuk, men jag tänkte: "Det var vad han önskade."
-Vi gillar verkligen varann. -Ja.
Jag måste hålla mig i schack. Jag kände mig svartsjuk.
Alla bara snackar om män. Vad fan?
-Hallå? -Hallå?
Hej, Jeramey!
-Vem pratar jag med? -Det är Sarah.
Jag tänkte väl det. Jag ville bara kolla.
-Jag kallade nån annan Sarah. -Åh, nej!
-Ja. Tvärsäkert dessutom, med ett leende. -Det lär jag få sota för.
-Jag tänkte på det här igår. -Okej.
Hur tror du det skulle bli mellan oss om vi genomförde det här?
Jag kan se oss planera en trevlig dejtkväll.
-Och lördagsmorgnar, du vet… -Ja.
Vakna, gå på gymmet, äta frukost.
-Vi kan uträtta ärenden. -Ja, för fan.
Eller så vill jag bara hänga hemma och prata och lata mig eller nåt.
Samtidigt kan jag se oss ta med hunden till puben.
-Det låter väl vagt och fånigt, men… -Nej, inte alls. Det låter gulligt.
Om vi gör det här…
Vem flyttar in hos vem?
-Jag har ett hus med fyra sovrum. -Jaså?
Jag bor i lägenhet, så jag flyttar väl in hos dig.
Ja, jag har en…
Jag hyr just nu, för jag sålde min förra bostad.
-Okej. -Jag vill inte köpa nåt just nu.
För jag vill gifta mig och flytta till en bostad som vi väljer tillsammans,
så att det känns vårt.
-Det ska vara bådas hem. -Ja.
Inte bara att jag har stuvat undan saker för att du ska få plats.
-Typ som en byrålåda. -Precis. Så ska det inte vara. Jag vill…
Vi kan tänka: "Där ska mina grejer vara. Där kan soffan stå. Vi köper stället."
Vad härligt att du säger så!
Det var där jag hamnade igår. Jag tänkte:
"Jag kanske kan se en framtid med henne."
-Menar du det? -Ja.
Herregud.
När fyller du år?
-Jag undrar om jag är äldre. -I december.
Då är jag äldre!
-Är du det? -Ja.
-En äldre kvinna. Okej… -Jag är en augustitjej.
Jag fick inte till mitt… Jo, nu gick det!
Ja. Vilket datum är du född?
Jag är född den elfte december.
-Okej. Inte för nära jul, då. -Nej.
Det är bra. Först födelsedagspresenter och sen julklappar.
Vi firar trettondagen som är i januari.
Det var nog min favorithögtid när jag var liten.
Vad spännande. Den har jag aldrig firat.
Det är en latinamerikansk grej.
Okej. När jag var väldigt liten brukade pappa sjunga för mig.
Han sjöng alltid "We Three Kings".
Vi tre kungar, vår ära…
Med gåvor har vi färdats så långt
Fält och fontäner snarare än berg
Vi följer stjärnan där
Vänta. Jag känner igen den, och samtidigt inte.
Det är som ett avlägset minne.
Varje jul när jag hörde den blev jag alldeles full av förväntan.
Vad vill du göra nu? Spela lite basket?
Det finns frågor vi kan svara på.
-Det är bra frågor. -Jaså?
Första frågan är: "Vilken är din största rädsla?"
-Största rädslan? Vad man är rädd för? -Ja.
Jag sa ju hur viktig min bror är för mig.
Min största rädsla och främsta prioritet i livet
tills jag får barn… är min bror.
Han är autistisk och har adhd.
Pappa är hans förmyndare.
Men om nåt skulle hända, Gud förbjude, är det jag som blir hans förmyndare.
Om nåt skulle hända
måste min man älska min familj lika mycket som jag
och vara där med mig.
Eller om det bara är så att min bror behöver mig,
att han kan bo hos oss ett tag medan vi får ordning på allt
och hjälper honom att stå på egna ben, för han vill göra det.
Det gör ont i mig, för han pratar ofta om
att han vill ha det jag har och att…
-Allvarligt. Jag är trött på att gråta. -Jag vill bara krama om dig nu.
Men det gör ont i mig.
Det är min största rädsla att nåt ska hända.
Jag vill inte att nåt ska hända min bror.
Jag vill bara skydda honom.
Jag vill att han ska känna sig trygg,
så att inget där ute kan skada honom.
-Det är min största rädsla. -Jag vill krama om dig.
Jag vill att min framtida partner
ska veta att jag kanske blir hans vårdnadshavare i framtiden.
-Jag skulle vilja hålla om dig. -Jag önskar att du kunde göra det.
-Det är viktigt. -Ja.
Han är din bror.
Om det var så med min bror eller min syster,
-skulle jag göra samma sak. -Ja.
Vi är helt överens där.
Vad bra. Det är skönt att höra.
Jag vill att du ska lära känna mig och mitt innersta,
för när det gäller vissa saker,
är det så lätt att avfärda nån om man nyss har träffats.
Ja, det är det.
Så har jag gjort förr. Om jag hade hört det här förut…
Det är sorgligt, men om jag hade hört det för två veckor sen,
hade jag nog avfärdat dig. Så är det.
Den här processen innebär mycket självrannsakan.
Om rollerna var ombytta och jag var i dina skor,
skulle det betyda allt att ha nån som alltid finns där.
Ja.
-Vill du ses imorgon? -Självklart.
-Härligt. -Jag ser fram emot det.
-Vi hörs. Ha en bra kväll. -God natt.
KVINNORNAS BOSTAD
Jag tror inte på ett ord männen säger.
-Matthew fick mig att känna mig korkad. -Ja.
Det börjar bli pinsamt. Lek inte med mig!
Jag känner mig som en jävla idiot.
Vet du vad han sa igår? "Det är du eller ingen."
Det där han sa igår…
Så gott som ordagrant.
Det var så gott som ordagrant.
-Är det sant? -Ordagrant.
Han frågade om min pappa.
Men pappa dog i september.
Han sa: "Jag skulle vilja be om din hand."
-Att sen få höra… -Sa han samma sak till dig?
-Hon vet inte om det. -Okej.
Det är klart att han får prata med henne,
men att säga exakt samma sak
som när jag sitter och gråter som en idiot?
-Vad fan är det? -Vad stört.
Vad är det för jävla spel?
Jävla as.
Jag vill inte vara här och leta efter kärlek
om killarna ser det som en fotbollsmatch.
-Precis. -För så känns det.
-De vill bara säga… -Att de vann.
Jag skulle helt klart kunna falla för Clay.
Ja.
Cool, festens medelpunkt, idrottare…
Visst måste han jobba med sig själv…
-Men han medger det. -Precis.
Han sa: "Jag känner mig som en dålig människa."
Det är en röd flagga, men jag dras till sånt.
Jag tänker: "Det är lugnt. Du kan öva med mig."
-Jag tror att… -Men han var så bestämd
med att han måste veta hur jag ser ut.
Och jag måste veta om han är ute efter nåt långsiktigt.
Ja.
Jag tänker inte säga att jag är 165 cm och har bruna ögon. Glöm det.
Kör hårt, killar.
Hej. Hur är det?
-Det var en tuff morgon. -Varför det?
Jag har hört en del saker som lät väldigt bekanta.
Typ samtal som du har haft med andra
som påminner rätt mycket om våra samtal.
-Menar du Amber? -Ja.
Jag kände mig så bekräftad sist.
Att höra henne säga det förstörde allt.
Hon berättade väldigt öppet om det du hade sagt.
Och det lät exakt som det du sa till mig.
Det stämmer inte.
Det jag sa till dig var inte samma sak.
Det jag sa var…
Det här suger.
Det jag sa till dig var mycket djupare.
Det första jag ville göra efter vår dejt
var att ringa mamma och berätta. Det sa jag inte till henne.
Och det här spelas ju in.
Jag kan inte dölja nåt.
Precis.
Jag gillar dig verkligen.
Jag har tänkt på dig hela dagen.
Jag tänkte på dig innan jag skulle sova.
Våra samtal betyder så mycket för mig.
Jag har tänkt på dig också.
Mina känslor har inte förändrats.
Okej.
Jag vet bara
att när jag kommer in hit
och vet att det är du innan du öppnar munnen,
så bultar mitt hjärta som besatt.
Ja.
Samma här.
Du har sett programmet.
Du tycker att det vore jätteromantiskt om jag friade.
Jag skulle gärna ge dig det.
Det skulle bli
ett av de största ögonblicken i ditt liv.
Och du trodde att du skulle få det med mig.
Ja.
Du såg det säkert som väldigt sannolikt att jag skulle fråga.
Ja.
Du trodde att du hade hittat killen och kände dig säker,
men nu kanske det här tar slut utan att nån friar.
-Ja. -Det gör säkert ont.
Ja.
Det här är inget ultimatum.
-Jag ville åka härifrån med dig. -Ja.
Tror du jag sa så till Amber?
-Gjorde du det? -Nej.
Finns det nån mer här som du gillar?
Jag är också rädd för att du får kontakt med andra.
Det får jag.
Andra män pratar med dig och uppvaktar dig…
Stör det mig? Självklart.
Om jag bröt med de andra och träffade dig imorgon,
skulle du nog bli glad.
Är Amber en fantastisk person?
Ja, det är hon.
Men det fanns en anledning till att jag sa det jag sa till dig igår.
Jag måste fatta ett beslut.
Om jag var tvungen att välja nu…
-Säg inget. -Jo.
Du vill nog höra det.
Idag skulle jag välja dig.
-Jag ska fatta beslut imorgon. -Okej.
Ge inte upp hoppet.
Snälla.
Herregud.
Hej.
Hallå?
Jag vill be om ursäkt.
Vi är här för att bygga upp ett känslomässigt band
och se om det kan hålla.
Så förlåt.
Min personlighet… Jag har verkligen jobbat på mig själv.
Jag var nörd förut, så…
Jag behöver nån som tror på mig.
-Du gör mig känslosam. -Jaså?
Ja. Vet du vad jag sa om dig?
-Vad? -"Clay känns så bekant."
Ja.
Och, om jag ska vara ärlig,
så sa jag: "Clay låter som nån jag skulle falla för."
Ja.
-Så… -Ja.
Skillnaden är att männen jag fallit för aldrig har varit så här öppna mot mig.
-Okej. -Det är det fina i det.
Det är en känslomässig berg- och dalbana.
-Varför det? -Jag har fått kontakt med nån annan.
Och han i sin tur har fått kontakt med nån annan.
Jag fick höra om det i sällskapsrummet idag.
Min pappa har gått bort, och han sa:
"Jag vill be honom om din hand om jag ska fria."
Sen fick jag höra nån annan säga att han sagt… Alltså, va?
"Min pappa…" Samma sak, ordagrant.
Jag trodde att jag hade ett personligt, intimt samtal,
men det var det inte. Jag blev förstörd.
Han sa: "Om du vill att jag ska fria, får du åka härifrån."
Har du känslor för mig eller inte? För det där rör inte mig alls.
Är jag med i ett triangeldrama? Ska vi prata öppet?
Det är jag, du och Matthew.
Matthew? Jag kan inte ens… Herrejävlar!
Okej.
Du skulle ångra det. Jag lovar.
Jag fattar inte. Säger jag fel saker? Pratar vi om fel saker?
-Clay… -Jag kan inte ens…
Jag fattar inte.
Vadå? Får jag inte fundera? Får jag inte känna efter?
-Du gillar mig, men inte på det viset. -Jo, det gör jag.
Allvarligt, AD. Det känns inte så.
Det handlar inte om det.
Jag fick bättre kontakt med nån annan, men det var nog bara nåt jag fick för mig.
Alltså, mitt ego jävlas med mig nu,
men jag försöker vara förstående och tillmötesgående.
Det känns inte bra. Du måste tänka igenom det här.
Hoppas att vi kan ses imorgon och prata. Annars förstår jag det.
Vi hörs, okej?
Okej.
-Förlåt att jag gjorde dig besviken. -Är det allt du har att säga?
Vad vill du att jag ska säga? Vill du ha en ursäkt?
-Nej. -Vad vill du höra, då?
Att du bryr dig och vill träffa mig imorgon.
Jag vet inte. Nåt som lugnar.
-Det fick du. -Clay, snälla. Hör på.
-Okej. -Jag bryr mig.
Jag var sårad när jag kom in.
Jag kunde ha gjort mig till och gett dig det du behöver,
men det gick inte. Förlåt.
Ad, jag säger ju att jag finns här. Jag klickar med dig.
Jag ber om ursäkt om jag framstod som aggressiv.
Förlåt för att det här gjorde mig ställd.
Gå inte härifrån uppriven. Det är lugnt mellan oss.
-Det är en process… Jag finns här. -Jag vet. Förlåt.
Jag vill få det att funka.
-Vi ses imorgon. -Hej då.
KVINNORNAS BOSTAD
Alla jag träffat har fått mig att gråta.
-Varför det? -Clay gick hårt åt mig.
På grund av Matthew.
"AD, vad fan är det som händer?"
Han sa: "Nån annan sa åt dig att åka härifrån."
Vad menar du? Vadå, åka härifrån?
Ursäkta.
Du måste vara ärlig mot mig nu.
Åka härifrån med honom?
Matthew vill göra det.
Ikväll?
Imorgon.
Ja.
Det här är min största skräck.
Grymt.
Att ha en rival…
Känns det bra? Nej.
-Hur var din dejt? -Hemsk.
Det ställer allt på ända.
Jag ska inte ljuga.
-Det gick vilt till där inne. -Nu?
Ja.
Matt är en lurig typ.
Matt…
-Han pratar ju inte ens. -Precis.
Jag kan inte föreställa mig honom prata om känslor eller nåt…
"Vad fan pratar ni om?"
Alltså, vad är…
Det kom helt ur det blå.
Det var nåt jag inte hade räknat med.
Jag som tyckte att det gick bra. Nu är jag nere på jorden igen.
Jag vill inte konkurrera med nån som inte är ett dugg lik mig.
-Ledsen, men… -Jag fattar.
Jag vill inte ens vara…
Om det var nån som du, Drake, skulle jag respektera det.
Men jag ser ju hurdan han är. Han är inget för AD.
-Det blir som det blir, kompis. -Ja.
Eller hur? Jag hoppas att alla får det de behöver.
Förlåt.
Det jag inte berättade
är att allt det du sa förut sa han till mig igår.
Han frågade om min pappa och om att be honom om min hand.
Det känns slemmigt, för han sa samma sak till mig.
Han sa…
"Jag ser hur mycket familjen betyder för dig.
Om jag inte kan ringa din pappa, vill jag inte…"
"Vi åker härifrån."
Jag känner mig som en idiot.
Förlåt.
-Du behöver inte säga det. -Jo.
Jag vet att jag är en skvallertacka, men jag trodde verkligen inte…
Att nån som Matthew skulle göra så.
-Precis. -Ja.
Han leker med oss.
Vad fan är det för fel på män?
Jag känner mig så taskig som tar det ifrån dig.
Jag kommer alltid att älska dig.
Jag tänkte på det igår. "Vad är det bästa med det här?" Och…
Det är ni.
Det är…
Jag vet inte. jag…
Jag vet inte.
Jag tror att…
…jag tackar för mig.
-Hallå? -Hallå?
Hur är det?
Är det Brittany?
Ja. Det är det.
-Vad härligt att höra din röst! -Detsamma.
Brittany har varit lärare. Jag är rektor.
Och hon älskar Gud.
När Brittany berättade det ville jag umgås mer med henne.
Mitt tankesätt har aldrig utgjort normen för min ålder.
Jag har alltid varit mer fokuserad på de väsentliga delarna av livet
än på småsaker. Jag tvingades växa upp fort.
När jag var 12 dog min biologiska mamma i cancer.
Herregud.
Jag tvingades planera hennes begravning, och skrev hennes dödsruna.
Jag är en person som hade
en fantastisk barndom.
Ja.
Jag hade allt, och sen hade jag ingenting.
När jag ser på mina föräldrar är de som en symbol för
hur jag vill vara där för min fru.
Jag är säker på att hon är stolt över mannen du är idag.
Jag är 24.
Min pappa dog när jag var fem.
Han var alkoholist.
Och hans lever och bukspottkörtel klarade inte av hans dryckesvanor.
Herregud.
Att gå igenom saker som tvingar en att mogna snabbt
gör en annorlunda mot andra.
Ja. Du och jag är lika på det viset. Vi måste förklara oss för andra.
Ja.
Varför ska jag behöva förklara
vad jag önskar mig i livet bara för att jag är ung?
Kan jag inte bara få önska mig nåt stabilt och positivt?
Precis.
"Brittany vill ha nåt som sätter grunden för hennes framtid."
Räcker inte det?
Vi kan låta bli att förklara och säga: "Så är det bara."
Jag håller med.
Andra ser mig som en alfahane som bestämmer över andra,
men jag vill faktiskt bli ledd.
Jag vill vara den undergivna.
-"Snälla, ta beslutet." -Ja.
Jag ser fram emot den dagen då mitt barn kommer
och ställer en fråga och jag kan säga…
-"Fråga pappa." -"Har du pratat med pappa?"
Det är min dröm!
Okej, berätta. Hur många barn vill du ha?
Minst två.
-Minst två! Ja! -Minst två.
-Kan du tänka dig tvillingar? -Ja. Mamma och moster är tvillingar.
Min mamma var tvilling.
Hon hade en tvillingsyster som hette Karen,
som var med om en bilolycka.
De var 29 år då.
Hon kastades ut ur bilen.
-Herregud. -Och så fick hon bilen över sig.
Herregud.
Hon dog på motorvägen när de försökte rädda henne.
Mamma hade alltid velat ha barn
och fått flera missfall.
Men sen fick hon mig
på sin och sin tvillingsysters födelsedag året därpå.
Va?
Så mamma har alltid haft nån att fira sin födelsedag med.
Hon säger att vi påminner om varann och att jag är hennes mirakelbebis.
Jag blev hitsänd för mammas skull.
När du säger tvillingar…
-Det bara måste bli så. -Ja.
Brittany, jag vet att det här är svårt. Jag är ledsen för din moster.
Hela berättelsen pekar på Guds makt.
-Den ledde mig till dig. -Amen.
Fortsätt tycka om mig bara!
Det är lugnt.
Jag tänker ställa dig till svars.
Jag pekar på väggen när jag säger det.
Det fixar jag.
-Hur ofta äter du sushi? -Två gånger i månaden.
Jag äter ofta ute. Det är dumt.
-Vad brukar du laga för mat? -Som puertorican: ris, bönor och kyckling.
Jag är inte så hälsosam av mig.
Jag proppar inte i mig vitaminer. Jag tränar inte regelbundet.
Även ett något hälsosammare liv skulle vara bättre.
Vad gäller livsstil så behöver du inte…
Alltså, jag vill inte förändra dig alls. Jag älskar dig som du…
-Vad sa du? -Amy, jag älskar dig.
Sluta, jag tappar min sake.
Jag måste gömma mitt ansikte.
-Herregud. -Det slank ut.
Jag visste att det skulle göra det. Herregud.
Känslan är ömsesidig.
Jag älskar dig också.
Jag älskar att lära känna dig.
Tack. Jag uppskattar det.
Men det är sant att jag älskar dig. Jag älskar den du är.
Jag älskar allt du har gått igenom. Jag vill aldrig förändra dig.
Jag vill att du ska vara den du är.
Jag har gärna inflytande på dig, men inte för att ändra på dig utan anledning.
-Ja. -Men…
Jag hade inte tänkt säga det idag.
-Jag hade inte räknat med det. -Inte jag heller.
Jag trodde inte…
Alltså, jag hoppades ju på det,
men den logiska delen av min hjärna sa: "Glöm det."
-Kapslarna är läskiga. Och farliga! -Jag vet!
Jag har fjärilar i magen.
Det här är helt galet.
KVINNORNAS BOSTAD
Vilket gulligt leende!
-Vad har hänt? -Han sa att han älskar mig.
Vad händer?
-Jag är så förvirrad. -Herregud!
Jag kan knappt tro det. Det bara slank ut.
Herregud, vad glad jag blir!
Du förtjänar det bästa.
Tack, älskling.
Är du glad?
Ja! Jag är bara…
Det är så galet! Jag fattar inte vad som händer.
Vad glad jag blir.
Hur känns det?
-Jag är så… -Känner du samma sak?
Jag tror det.
Helt galet.
Jag ska vara uppriktig.
Jag blev besviken. Du vet. Det var helt naturligt.
-Ja. -Det kändes inte bra att avsluta så.
Jag mådde dåligt för att jag…
…började lipa, men det var en ganska känslosam dag.
Tack för att du säger det, men du behöver inte be om ursäkt.
Jag är glad över att träffa dig och vill också be om ursäkt.
Jag vill bara inte göra dig ledsen.
Vill du prata om nåt?
Om skilsmässan?
Jag bryr mig inte.
Det är ingen dealbreaker för mig. Du är toppen.
-Jag är glad att du är här. -Jäklar.
Det där gillar jag. Vi kan ha ett litet ögonblick
och sen är det bra.
Och så går vi vidare.
-Jag gillar det. -Ja. Jag också.
Du ger mig inget skitsnack till svar för att det är det jag vill höra.
Du är ärlig och hudlös. Det sätter jag värde på.
Och jag behöver verkligen det i mitt liv, så…
Jag kan vara hudlös.
Hur som helst!
Okej, vad ska vi göra?
Beskriv en perfekt dag.
-Jag har semester. -Vart ska vi?
Jag är på en tropisk strand nånstans med en kylväska.
Kall öl på is.
Tio timmar på stranden.
Sen går vi direkt till en restaurang, för jag har inte varit där förut.
Vi äter gott, kanske fisk, och dricker rödvin.
Det är allt. Sen går vi hem och gör det.
Underbart.
-Det är allt jag kan begära. -Det låter toppen.
Men…
Det låter som en härlig dag.
Typ 90 % av det jag hör från dig är skratt.
Du får mig att skratta generat hela tiden.
Jag gillar det. Du är…
Jag är lätt att göra nöjd.
Det räcker att du säger att du älskar mig och skrattar med mig.
Samma här.
-Så djupt är det inte. -Eller allvarligt.
Kan du se dig själv
bli ihop med nån på riktigt efter det här?
Ja. Jag vill inte prata om de andra, men jag är här för att hitta en fru,
nån som jag har ett nära band till.
Så…
Jag…
-Vi pratar om nåt annat. -Ja.
Får du höra att du liknar en kändis?
-Ja. -Jaså?
-Ja. -Jag med. Hela tiden på flyget.
Speciellt en person. Det är för att jag har mörkt hår och blå ögon.
Men jag ser det inte själv, så få inte för dig nåt.
Säg det.
Det är MGK…
Jag vet inte om det är hans fru eller hans flickvän.
Megan Fox?
Ser du ut som Megan Fox?
Det är bara för att jag har ljusa ögon och mörkt hår.
Det är bara därför. Mer är det inte.
-Tror jag inte, i alla fall. -Alltså…
-Hör på… -Kan vi gifta oss?
Vad sa du?
KVINNORNAS BOSTAD
JESSICA , 28 CHEFSASSISTENT
Jag känner mig nere, och nästa dejt är med Jimmy.
Vad ska jag göra? Jag är bara…
Det är okej.
Det är lugnt.
Jag klarar det.
Jag vill bara ha min man, och krama om min unge och lukta på henne.
Jag saknar henne så mycket.
Men jag förtjänar det här. Hon också. Det kommer att ordna sig.
MÄNNENS BOSTAD
Känner du dig redo att bli pappa?
Det… Det är nåt jag får fundera på.
Det är lite läskigt, för…
Jag har velat gifta mig länge och är redo för det, men…
När den andra redan har barn vet man inte
vad de förväntar sig av en.
Jag vill inte klampa in som en fadersfigur om det inte är det hon vill ha.
-Förstår du? -Ja.
Frågan är om jag kan acceptera den biten.
-Men jag tror det. Jag vill ha en familj. -Ja.
Jag längtade så efter Autumn när jag vaknade.
Hon har vårlov nu.
Jag har dåligt samvete och försöker påminna mig om
varför jag är här och varför det är värt det,
fast jag saknar henne så mycket. Samtidigt är jag glad över att träffa dig,
för jag har sett fram emot det här ända sen igår.
Jag med, Jess.
Jag hoppas att du vet att du alltid kan lita på mig.
-Jag vet. -Okej. Så…
Hurdan är hon? Vad tycker hon om?
Hon är så cool.
Jag brukar säga att om jag gick i hennes klass
skulle jag vilja bli vän med henne.
På det skulle hon svara att jag redan är hennes vän.
"Vi är ju redan vänner."
Hon är en cool, fin, snäll tjej
som är rolig och omedveten om hur speciell hon är.
Hon är extremt kvick. Om du tycker att jag är snabb, så är hon…
Jag menar det när jag säger att hon är som mina bästa sidor, fast bättre.
Om du tycker att jag är rolig lär du inte kunna andas
när hon drar igång med sina skämt.
Hon är bara…
-Jag är lyckligt lottad. -Vad roligt.
Vill du ha fler barn?
Jag vill inte… Jag ska förklara. Jag försöker inte antyda nåt.
Det är viktigt för mig och mina föräldrar.
De vill se mig få barn, så…
Om det inte märks, så älskar jag att vara mamma.
Jag vill gärna ha fler barn.
Och jag skulle uppfostra dem med samma hängivenhet
och orubbliga kärlek som jag har gett Autumn.
-Ja. -Hur många syskon har du nu igen?
-Fem stycken. -Okej.
-Ja. -Du är alltså en av sex.
Ja, men min äldsta syster är adopterad.
Är hon adopterad?
-Ja. -Lägg av!
Mina föräldrar…
Båda har varit gifta tidigare.
Och bådas tidigare makar har gått bort.
-Och… -Herregud!
Min äldsta syster var resultatet av…
Mamma var hennes styvmamma,
så hon tog hand om henne.
Därför ser jag henne som en syster, om du förstår vad jag menar.
Jag förstår helt och fullt.
Mamma är en riktig krigare som tog hand om henne.
Ja. Vilken ängel. Hon förtjänar allt gott.
Hon har en speciell plats i mitt hjärta. Det är bara… Wow.
Mina biologiska föräldrar gifte sig
och fick mig.
Båda kämpade med allvarliga missbruksproblem,
och kort efter att jag föddes hamnade pappa i fängelse.
Jag bodde med mamma tills jag var fyra.
Sen tappade hon kontrollen helt.
Hon fråntogs vårdnaden om mig och jag hamnade i fosterhem.
Jag bodde i fosterhem i några år, tills pappa blev frigiven.
Sen bodde jag med honom i ett och ett halvt år, innan…
Det är tungt, men det är okej.
-Jag… Håll ut bara. -Jadå.
Det slutade med att han tog livet av sig, och då hamnade jag i fosterhem igen.
Det var då jag träffade det jag kallar min gudagivna familj.
Vi har inget blodsband,
men de adopterade mig när jag var 16.
Mamma är bokstavligen en ängel. Hon räddade mitt liv.
För jag var 17 år när jag blev med barn.
Jag räknades inte som vuxen,
och North Carolina hade fortfarande vårdnaden om mig.
Om jag hade stannat i fosterhemmet utan att bli adopterad,
hade jag inte haft vårdnaden om Autumn.
Hon låter också som ett helgon.
Det är hon. Jag älskar våra mammor.
Jag lärde mig snabbt som liten att om jag uppför mig,
så kan ingen se kaoset jag har inom mig och hemma, och det gjorde ingen.
Jag kan bli frustrerad efter våra dejter, för det är så mycket mer jag vill ta upp.
Du är en svår nöt att knäcka, Jimmy.
Är jag för mycket för dig? Jag menar det på bästa sätt.
Nej, det tycker jag inte. Jag vill ha nån som utmanar mig.
Så du gillar mig?
Jag gillar dig också.
Dina erfarenheter får mig bara att gilla dig mer.
Där ser man.
Du har aldrig sett en annan sida av mig som inte är besatt av dig,
men jag är inte sån. Jag ger aldrig komplimanger.
Jag är så glad när vi skiljs åt.
Jag är glad när jag kommer hit, och när jag går…
Jag tar ett glädjeskutt.
-Jag saknar dig. -Och jag dig.
-Varför är du tyst? Det blir pinsamt! -Jag vill höra dig.
Herregud.
Han är min man.
Jag vet nog redan
vem jag hör ihop med.
Men jag vill inte säga nåt riktigt än.
Jag och hon pratade. Vi sa: "Har du…"
Vi är så lika… Och hon är så jävla knäpp.
-Det behöver jag. -Ja.
-Hallå? -Hallå?
Chelsea ger mig en överväldigande känsla
av äkta lycka.
Det är nästan som om hon är här bara för min skull.
Våra personligheter funkar så bra ihop.
Vi har aldrig tråkigt tillsammans.
Vi passar ihop.
Jag sover med luftkonditioneringen på typ 18 grader varje natt.
Tack och lov.
-Med fläkten på. -Okej. Jag med.
Säg inte att du sover med tv:n på. Då är det kört.
-Nej. Men med fläkten. -Gud ske pris.
Jag behöver ljudet även om det är 16 grader.
Ja, absolut.
-Vi är helt överens. -Vad udda.
-Du får mig att skratta. -Jag sa inget roligt.
Är det mitt tonfall? Min aura?
-Din blotta närvaro. -Det är samma med dig.
-Kan du inte fria nu så vi får ses? -Vi gör det bara.
Jag ligger på golvet som vanligt.
Jag ser framför mig en stor man.
Jag försöker se om du har långt eller kort hår…
Jag tar kort.
Men du kanske överraskar mig med en hockeyfrilla.
Jag trodde inte man kunde se genom väggen.
-Ser du mig? -Vänta. Retas du nu?
Jag älskar hockeyfrillor. Om du skämtar nu blir jag sur.
Alltså… Driver du med mig?
Ja, jag har en hockeyfrilla.
-Lögnhals! -Jag svär.
Vad spännande!
Bäst att du inte bara retas!
-Du gör mig nyfiken. -Tack. Detsamma.
Jag vet inte om jag gillar att du gillar hockeyfrillor. Det…
Är du mentalt frisk och så?
Alltså…
Kapslarna är öppna.
Hej, älskling.
-Hur är det, älskling? -Bra. Vilka fina blommor.
-Var det pioner du gillade? -Ja.
Jag minns att du sa det.
Ja, och nu ser jag att blommorna matchar min klänning.
-Va? -De matchar!
Allt verkar hända av en orsak. Allt faller på plats.
-Jag kom nog hit för att hitta dig. -Ja.
-Du har blivit min bästa vän här. -Och du har blivit min.
Jag älskar dig verkligen och vill att du lovar mig två saker.
-Okej. -Två löften.
-Okej. -Okej.
Det första är… Jag är inte perfekt. Jag vet det. Jag klantar mig ofta.
Om nåt dyker upp eller om nåt händer, vill jag veta det så att jag kan fixa det.
Jag kommer att säga till. Sån är jag. Det vet du nog redan.
Men ja.
Alla skämt åsido… Absolut.
-Och det gäller mig också. Det vet du. -Absolut. Det andra är…
Jag vill ligga bredvid dig och skratta när jag är 90 år
och gammal, hårig, fet och äcklig.
Och jag vill se till att vi är vi och inga andra.
Oavsett yttre omständigheter är det du och jag.
Ja.
Jag lovar.
Och samma gäller så klart mig. Vi är ett team.
Vi ger oss i kast med det tillsammans och hittar vår egen väg.
Det låter underbart.
Amy Tiffany Olenska…
…vill du göra mig till världens lyckligaste,
dela livet med mig och bli min fru?
Jisses.
Jag gråter.
Ja.
Herregud.
Herregud!
-Jag ser fram emot att dela livet med dig. -Samma här.
-Jag älskar dig. Ses sen. -Älskar dig!
-Ja! -Hur gick det?
Jag är förlovad!
Se på dig! Herregud!
-Vad fina! -De matchar dina kläder!
KVINNORNAS BOSTAD
Jag ska göra annorlunda idag.
-För jag vill vara sympatisk… -Ja.
…men de ska inte få göra narr av mig. Så känns det med både Clay och Matthew.
Det kändes som om Clay blev arg. Jag vet inte om jag fixar det.
Och Matthew är så jävla bra på att manipulera en med sitt snack.
-Typ: "Vad vill jag?" -Ja.
Han spelade på mina faktiska drömmar och förhoppningar.
-Ja. -På mina riktiga…
Det jag verkligen vill, om man bortser från den här skiten.
Ha tålamod.
Vilken rävsax jag sitter i.
MÄNNENS BOSTAD
Mr Matthew.
-Vill du ha en macka? -Nej.
-Matthew, du glömde din bok. -Så korkat…
Varsågod.
Hallå?
Är det nån där?
Vem är det som är på väg in?
God morgon.
Hur mår du?
Bra. Hur mår du?
Jag kämpar på.
-Kämpar på? -Ja.
-Vad har hänt? -Inget.
-Kämpar du på med ingenting? -Jag vet inte.
Vet du att Amber har åkt?
Ja.
Det var nog mitt fel.
Det var ett djärvt antagande.
-Var det inte det? -Alla har sina skäl.
Jag känner inte till hennes.
Hur tänker du med oss?
Jag gillar dig fortfarande.
Men jag tror att min verklighet blev…
…lite manipulerad.
Och jag ville verkligen delta i det här experimentet.
Det kändes som om du lekte med mig.
Okej.
Du snörvlar. Är du sjuk eller gråter du?
Det har varit en tuff dag.
Herregud.
Fan…
Det gör ont för jag har aldrig känt som jag kände för dig.
Men…
Du vet, USA älskar ju att man slår ur underläge
och gör comeback.
Nu har jag nog hela landet på min sida.
Jag vet att du tänker på kamerorna och lamporna,
men jag lade allt det åt sidan när jag kom hit.
Jag ville uppleva den här processen, för jag har sett att den fungerar.
Jag gillar inte hur du låter idag.
Jag tror inte du vill göra det här med mig.
Var ärlig mot mig. Snälla.
Har du fått kontakt med nån mer?
Ja.
Okej…
Du är en fantastisk människa.
Det är orättvist mot dig
att jag inte kan lova dig det du vill ha, så jag hoppar av.
Jag är hemskt ledsen.
Det är jag också. Det är väldigt olyckligt.
Men jag hoppas att du vet att jag menade allt jag sa.
Jag vet att du vill ha den där stunden.
Jag bryr mig om dig.
Jag vill att du ska vara lycklig.
-Och… -Du låter förkrossad.
Är det för att Amber åkte hem?
Ja. Det känns som om jag krossade nåns hjärta på tv.
Nåns… Alltså, du…
Ja.
Sen gjorde jag samma sak mot dig.
Ja.
-USA kommer att se på. -Okej, Matthew.
-Jag går nu. -Okej.
Visst, du.
Alltså, va? Det här är fan inte sant.
Nej.
Det räcker nu.
Jag ska åka efter Amber.
Jag drömde om Johnny i natt.
Min själ visste att det var han som pratade med mig.
Jag har aldrig drömt nåt så konstigt.
Jag pratade med ett tomrum, men samtidigt var det en person.
Så jäkla konstigt.
Det känns underbart att nån älskar mig för den jag är, och inte nåt annat.
Jäklar.
För mina dåliga skämt, för människan jag är,
mina värderingar, allt sånt.
Det är magiskt.
Om jag kan gifta mig med henne och säga "ja" vid altaret,
slår det alla andra känslor.
Jag älskar henne, men är rädd. Jag vill inte bli sårad igen, men…
Jag kör på. Och det känns fantastiskt.
Att hitta kärleken så här är det finaste
och mest givande jag varit med om.
Jag har alltid tyckt, innerst inne,
att det viktigaste i slutänden är bandet man skapar.
Jag vet att han är lika kär i mig som jag i honom.
Det känns helt klart som om kärleken är blind.
Herregud!
Jag är kär i en man jag aldrig har sett!
Undertexter: Love Waurio