Розкажіть про свій прикид у стилі «Клану Сопрано». Що вас надихнуло?
-Золотий годинник, зелена сорочка. -Гарно.
-І біленька маєчка є. -Так!
Метт і Клей — найбільші протилежності на цьому шоу.
Тільки не Метт. О, боже!
-Він справді схожий Кларка Кента? -Так.
-Метт дуже привабливий.
-Так, це правда. -На всі сто.
Ми й досі розмовляємо про Метью? На кого він схожий?
На Кларка Кента.
ЛЮБОВ СЛІПА
Якби ми одружувалися сьогодні, я б на всі сто сказала «так».
Ви просто парочка століття.
-Та годі! -Я хочу, як у вас.
-Подихайте на мене. -Не треба, в мене тхне з рота.
АЛЕХАНДРА КІМНАТИ ПОБАЧЕНЬ
-Привіт, народ! -Привіт!
ЛАУРА, 33 МЕНЕДЖЕРКА З РОЗВИТКУ БІЗНЕСУ
Чорт!
Привіт, народ!
-Привіт! -Привіт!
-Як ви? -Добре, а ти як?
Добре! Привіт!
Як ти?
Убийте мене, бляха.
Так незручно!
Як життя?
Як ти?
-Маленька, як почуваєшся? -Так?
Я здивована, що їй не забракло зухвалості прийти.
-Тут спекотно? -Тобі спекотно?
Челс, дружбачко!
Я скоро повернуся, гаразд?
-О, боже! -Я не слухаю.
Іди геть. У нас зараз буде найсерйозніша розмова в житті.
Пробач за маллет.
Так, якого біса?
«Біса».
ЧЕЛСІ, 30 СТЮАРДЕСА
Я виглядаю так само? Гірше?
Я не знаю!
Ти бачила фото маллета.
-Я трішки пошпигувала за тобою. -Справді?
Так, коли я на тебе підписалася, ти мав лише одну публікацію.
Ти була п…
Щойно я взяв телефон: «Челсі Блеквелл».
-Серйозно? -Так.
Звісно! Як могло бути інакше?
-Ось як? -Так.
Ти мій типаж, і він це знає. Що є, то є.
Дякую.
Не ображайся.
Так.
Ти чула, що я, бляха, всі очі виплакав…
-Мені дуже шкода. -Ні.
То був хороший досвід. Це багато чого мене навчило.
-Я радий, що це Джиммі. Я його обожнюю. -Так.
Але твоє рішення здається мені нелогічним.
Це не означає, що твоє рішення неправильне.
Я закохалася у двох людей, і…
-У цьому й уся суть. -Так.
Здається, я вже питав про це, але я запитаю ще раз.
Гаразд.
Якби ми помінялися місцями, і я зайшов перший…
-Так. -…чи результат був би інший?
Цього не було б, бо ми із Джиммі розмовляли…
Ти мусиш сказати так, щоб бути хорошою людиною?
-Ні! -Я знаю. Емоції вирували.
Сподіваюся, ти знаєш, що ти був моїм номером один, доки…
-До останнього дня, коли вже ним не був. -Так.
Я був першим до останнього дня.
А щоб тобі…
-Знаю. Вибач. Мені дуже шкода. -Усе гаразд.
І…
Ти мені небайдужий, і, сподіваюся, ти знаєш, що не було…
сумнівів щодо моїх почуттів до тебе.
Я тебе любила й люблю, я вважаю, що ти неймовірний.
-І… -Дякую.
…мені дуже приємно бачити тебе й розмовляти з тобою.
Гадаю, життя з тобою було б дуже веселим.
І мені здається, що ти дав би мені дуже багато любові.
-І ти мені її давав. -Так.
І…
Що, ну знаєш, приходить із заручинами.
Але мені здається, що з тобою було б дуже весело й легко, і…
Це… Так.
Я не люблю сварок.
Так.
Навіть якби я зробив щось жахливе, я не уявляю, щоб ти на мене кричала.
Я вважаю, що закохані не повинні
-хапати одне одного за горлянки. -Так!
-У нас із Джиммі були… сварки. -Ви хапали одне одного за горлянки?
Так, днями я хильнула мартіні…
-Нічого. -І ми посварилися.
Я наїхала на нього, і це було несправедливо.
Те, як я висловлювалася, — це на мене не схоже.
-Ти була неправа. -Я була неправа. Ну…
Ну… Тут можна посперечатися.
Ви б не сварилися, якби ти думала, що повністю неправа.
-Ти б визнала: «Я неправа». -Я жахливо висловилася.
Для мене то була невдала мить.
І… Так.
Це важко.
Ти не хочеш про це говорити?
Іноді мені буває важко…
не думати про тебе.
Від тебе я щодня отримувала те, чого потребувала.
Я знаю.
Шкода, що не можна випробувати обидва сценарії.
Бо, типу…
Я б хотів, щоб, типу, мій мозок знав,
який буде результат…
-Так. -Бо ти приваблива.
-Дякую. -Вибач.
Дякую.
Але, типу…
Хіба не дивно описувати,
якщо вважаєш людину привабливою, бо вона тобі дуже подобається,
чи якщо ніколи її не бачив, чи однаково вважав би її привабливою?
-Ти приваблива, так чи інакше. -Дякую.
Але було б круто побачити…
Так. Я рада, що ти носиш браслет.
-Я свій теж досі маю. -Справді? Хочеш налаштувати його?
-Потрібен застосунок. -Стривай.
Послухай, Джиммі, я думаю про твою наречену.
ДЖИММІ, 27 ТОРГІВЛЯ ПЗ
Привіт.
-Як ти? -Усе гаразд?
-Усе чудово. -Мені незручно.
Джиммі, поцілуй мене в щічку.
Поцілувати?
-Так! Ну ж бо! -Добре.
-Ангел прийшов і врятував мене. -Обійми мене.
Я люблю тебе.
Люблю тебе, бро.
Яка дружба!
-Так. -Знаю…
Щоразу, як я на вас дивлюся, у вас якісь ніжності.
І я розмовляю з його дружиною про наші стосунки.
Ви бачили нашу найміцнішу пару?
Агов!
Сонечко! Сядемо?
Ні, не кажи, що вони найміцніша пара.
Любий, вони…
Не… Ні, не кажи так.
-Що я кажу? Любий! -Як це, по-твоєму, змушує мене почуватися?
Я не це хотіла сказати!
Але це правда!
Ти трішки почервонів. Трішки.
-Могло бути й гірше. -Усе гаразд.
-Люблю тебе. -І я тебе.
-Ні. -Думаєш, це ми?
-А ти так не думаєш? -Гадаю, ми наступні після них.
Ми на одному місці з ними.
Але чи ти… Ми — після них за замовчуванням.
Так. Нічого, що я так думаю, правда?
Ні, любий, не сердься!
Не сердься.
-Любий… -Я не серджуся. Хочу тебе подіставати.
Я просто дуркувала.
Трішки.
Сонечко!
Якщо ти жартувала, тоді все… все гаразд.
Авжеж, я жартувала! Я б нізащо не сказала такого вголос.
Особливо тому, кому я це сказала. Я б нізащо не сказала цього вголос.
Я тобі вірю.
У моїх інтересах дати тобі за це прочуханки.
-Як справи із Джесс? -Добре.
-Мені треба було це зробити. -Добре. Ще б пак! Я дуже рада.
Як почуваєшся? Ти почуваєшся… Та?
-Мені в 1000 разів краще. -Добре. Я рада.
Кохаю тебе.
І я тебе.
Як у тебе справи минулі кілька днів?
Добре.
Блискуче.
А в тебе?
Не скажу, що чудово.
Днями я дав зрозуміти,
що мене засмутили… деякі речі, які були сказані.
І я казав, що хотів спробувати. Я на всі сто був готовий спробувати.
Я писав тобі, просив твою адресу, щоб надіслати тобі квіти.
І мені здається, що мені грубо давали відкоша.
Коли я кажу тобі, що хочу щось надіслати чи запитую, як твої справи, —
і перша відповідь яку я отримую:
«Відстійно, що ти був підписаний як "наречений", а став — "Джеремі"…»
Відстійно, бляха, — чути таке.
Я ввічливо відмовилася давати тобі свою адресу
й сказала: «Ні, дякую». Бо мені не потрібні квіти.
Ні, я із цим не згоден.
Ввічлива відмова — це… Я не погоджуватимуся із цим.
Я сказала: «Ні, дякую».
-Я навіть помилку зробила. -Ні, ти не казала… Добре.
Відкрий моє повідомлення, бо я втомилася від цієї фігні,
коли ти все перекручуєш і вигадуєш те, чого не було.
Ти мене не знаєш.
-Так і є. -Я — це я. Я…
була собою від того дня, коли ми познайомилися.
Ти, натомість, ще той пройдисвіт.
Гаразд.
Ти маєш почуття до іншої людини, які в яких не можеш розібратися.
Ти не знаєш, як розповісти про свої почуття й усе решта.
І знову робиш винною мене.
Я прийшов сюди з найкращими намірами.
Я тобі, нафіг, не вірю.
Чому?
«Із найкращими намірами»?
Думаєш, ти прийшов сюди достатньо зрілим
для шлюбу, щоб повністю присвятити себе комусь
і захищати серце цієї людини, захищати її й ваші стосунки?
Гадаєш, ти був до цього готовий?
Ні.
-Добре. -Ніколи в світі.
Чи я не казав, що я визнаю, що я зробив? Не казав знову й знову?
Я не знаю.
Минає три дні — і ти здивований, чому я не рада тебе бачити.
Що відбувається в твоїй голові?
Бачу, спокійно ми про це не порозмовляємо. Гаразд.
Гаразд. Я прийду забрати решту своїх речей завтра.
Я вже все спакував, тож вони готові.
Ти вже спакував мої речі?
Прекрасно.
Не знаю, чого ти очікував від цієї розмови.
-Ти все вирішив ще тиждень тому. -Ні.
Я думаю інакше.
Я не погоджуватимуся. Я не згоден.
Чудово.
Усі відчувають, що між нами напруження. Ми можемо забути про це на сьогодні?
Я хочу гарно провести тут час із усіма.
Якого біса це тебе хвилює?
Твої заручини зірвалися.
Це якесь безглуздя.
Ти не чоловік.
Для мене ти недостатньо справжній чоловік. І ніколи ним не був, ясно?
І крапка. Роби що в біса хочеш і з ким хочеш.
Добре.
Мене нудить від твого самолюбства.
-Усього тобі найкращого. -І тобі.
Бодай ти мізинцем об тумбочку вдарився!
Надерти йому зад?
Не треба дерти йому зад. Він не вартий чиєїсь уваги.
Я бачила повідомлення, яке ти йому надіслала.
Так.
Тобі не здалося трішки дивним
казати чоловікові, який щойно заручився: «Якщо я ще маю шанси…»
У цьому випадку — ні. Не хочу перебивати тебе.
Бо я реалістка й чудово знаю, яка склалася ситуація.
-Я не закінчила запитання. -Прошу.
Я слухаю.
Запитувати чоловіка, коли ти знаєш, що він заручений
і поїхав у подорож…
-Гаразд. -…із жінкою, і він обрав не тебе…
-Так. -А тоді писати йому.
Зі словами: «Я ще маю шанси?»
-Я хочу запитати… Я його читала. -Я не казала: «Я ще маю шанси?»
Я хочу запитати:
«Чи Джеремі поставив між вами крапку?»
Так.
Справа в тому, що він невпевнено відповідав: «Я не знаю…»
Саро, замовкни! Він не поставив крапку.
-На мою думку, так. -Яким чином, на твою думку…
Мої стосунки з ним не схожі на стосунки решти, так?
Звісно.
За час у кімнатах побачень я пізнала його як людину…
Мене трусить.
…і те, які почуття він у мене викликав, і таке інше.
Я сказала йому, що до нього відчуваю.
Тож він для мене, як розгорнута книга.
Те, як він це сказав, як порвав стосунки зі мною, він такий…
«Я не хочу цього робити. Просто…»
Типу: «Я не можу вигадати… Просто мені так здається». Ось як усе було.
Я не сказала те, що слід було: «Ти впевнений?»
-Я не хотіла казати: «Обери мене». -Ніхто не хоче так робити.
Я не переконуватиму чоловіка бути зі мною.
Хочеш бути зі мною — обери мене.
Тому я й не сказала йому, що відчувала до нього.
Типу: «Ти мене засліпив.
Ось що я відчуваю». На цьому все й закінчилося.
-Саро! -Шкода, що я нічого не сказала.
Типу: «Ти впевнений? Це й справді твій вибір?»
Бо він сказав:
«Якби ти мене про це запитала, може, все було б по-іншому».
Що?
-Отже, щодо… -Так.
-…минулих вихідних. -Про це я говорити не хочу.
Я пішла випити з друзями, ми сиділи там кілька годин.
І раптом з'явився він.
Я ніколи його не бачила — і між нами стовідсотковий зв'язок.
Тож, як не дивно, ми поговорили.
Я виговорилася, сказала те, що мені треба було сказати.
Для мене то було прощання.
Отже, вона… Він надіслав їй своє місцеперебування.
Пізніше того вечора він мене підвіз, і він не заходив до мене.
-Так. -І це правда.
Я не перетинала межу й не запрошувала його до себе.
-Ми лише розмовляли. -Як усе закінчилося?
Він підвіз мене. Я пішла додому.
Ми не базікали. Я сказала йому: «Послухай».
Я була з ним відверта.
«Розберися з Лаурою. Я не хочу бути в любовному трикутнику».
Я така: «Тобі треба розібратися із цим».
А він: «Розберуся». Це й усе.
Але чи можу я якось
донести тобі, що Джеремі й Лаура
заручені?
У цьому й справа, мені сказали, що це… ну, знаєш.
-Розказуй! -Не так.
Маленька, поясни! Що він тобі сказав?
Що він тобі сказав?
Він сказав, що збирається порвати з нею. Я така: «Добре».
Отже, щойно вони приїхали в Шарлотт,
ти думала, що вони не заручені?
Щойно вони повернулися в Шарлотт, я… Ні.
То ти знала, що вони заручені, коли написала йому?
-Так. -І тебе це на зупинило.
Я написала йому. І я скажу тобі що.
Ні, я читала.
Тоді ти знаєш, що я подякувала йому за досвід
і написала, що якщо щось зміниться, я б хотіла познайомитися ближче.
Мені здавалося, що то було дуже добре продумане повідомлення.
Я розумію, але це божевільна витівка.
Мені шкода.
-Дякую за твою думку… -Я не висловила своєї думки.
-Я вважаю, що це дико. -Ти сказала, що це божевільно чи «дико».
Ти даси мені закінчити речення?
Ти знаєш, що вона заручена, і не дала їм можливості розібратися…
Якщо чоловік іде наліво, винна не я, а він.
-Він обрав не тебе. -Гаразд.
Тож знову шукати контакту з ним, коли він зробив вибір, — божевілля!
У кімнатах я не боролася за нього. А мабуть, слід було.
Я виглядаю справжнім лайном через це,
але скажу тобі, що я не мала злих намірів.
Що б ти не казала, ти знала, що вони заручені.
Знала, але, знову ж таки, я заслуговую на те, щоб висловити почуття.
Я не влаштовуватиму тобі допит, але…
-Вони були заручені. -Я почуваюся, наче ти мене допитуєш.
Якщо ти так почуваєшся, то справа в тобі.
-Справді? -Так.
Так.
Я бачу, що ти хочеш мені помститися.
Та мені взагалі пофіг. Із моїм мужчиною ти не трахаєшся. Мені байдуже.
Я не хочу ворогувати з тобою чи ще з кимось.
Ми й не ворогуємо!
Я завжди тебе обожнювала. Ти завжди мені подобалася.
Добре.
Я вважаю дивним те, що Сара-Енн не думає, що зробила щось не так.
На мою думку, втручання в життя зарученої пари, щасливі вони чи ні —
це не її справа.
І я вважаю, що це прояв поганих манер.
І…
Я підтримую Лауру.
Джеремі!
-Чому ти не підстрибнув? -Ти вдарив свою подругу.
Він відбився від стіни.
Твою «подругу». Ми не друзі, хлопче.
Йому 13 років. Коли по нього прийдуть батьки?
Лаура — страшенна…
Лаура була в мене на другому місці, але вона злючка.
Усе гаразд?
Мабуть, так.
Ходімо поговоримо.
Добре.
Ідіть, поговоріть ще, голуб'ята.
Ідіть, бляха, поговоріть ще.
Ці двоє, отам.
Вони двоє — здуріти просто.
Типу, це повне лайно.
Я не сидітиму тут… Хай усі йдуть нафіг.
Я не дозволю поводитися зі мною, наче я шмат лайна.
Я знаю, що в моєму серці. Я не мала наміру когось скривдити. Ніколи.
Я не мала такого наміру. Я ніколи не хотіла такого.
Але мене допитують жінки,
яким слід перейматися власними клятими стосунками.
Хай своєю фігнею переймаються. Яке вам діло до мене?
Як на мене, в тому повідомленні не було нічого поганого. Тобі здалося, що було?
Мені здалося, що не було.
Гаразд.
І якщо воно якось уплинуло на твою думку,
то, перш за все, ти не в тих стосунках.
Не вплинуло.
З мене зробили людину,
яка як шльондра, що женеться за зарученими чоловіками.
-Я реалістка. -Ти не така.
Я брала в цьому таку ж участь, як і всі інші, бляха.
-На всі сто. -І я мала справжні почуття.
І вони важливі.
І щоб мені провалитися, якщо хтось не може повернутися до реальності,
щоб збагнути правду.
Я написала тобі до того, як ти повернувся, через те, що відчувала, коли повернулася.
Типу, це…
Я на всі сто погоджуюся з усім, що ти кажеш.
На була цілком щира із собою, щира зі своєю сутністю…
-І добре. -Я скористалася цим досвідом сповна.
Я зробила саме те, що потрібно було
заради себе, заради мети, з якою я сюди прийшла —
знайти кохання свого життя, а не друзів, бляха.
Я маю чудових друзів. Ці люди мені не потрібні.
Чому тебе хвилює те, що вони кажуть?
Бо це боляче, Джеремі, ким би ти не був!
Я не хочу, щоб з мене робили таку людину! Я не така!
Ти не така. Я це знаю.
І я мушу сама давати собі раду з усіма тими жінками.
І я не… Це якийсь пипець!
Я все розумію.
Хто тут справжній ворог?
Мене просто знищили.
Розумієш? Мене скривдили.
І казати, що мені не слід було писати тобі
чи що мої почуття неважливі, чи що ми не мали розмовляти
в якийсь певний час — життя не таке.
Якби воно було таким, кохання не існувало б.
Усе не може бути ідеально.
Насправді все заплутано, може бути складно,
але може бути й прекрасно.
Я не збиралася сидіти тут й не дозволяти собі казати те,
що мені потрібно було сказати.
І я ні про що не шкодую! Не шкодую.
-Я не шкодую про це. -Я не думаю, що тобі є про що.
Я не шкодую про нашу розмову. Зовсім не шкодую.
Я казав це багато разів перед іншими, казав Лаурі.
І щоб ти розуміла…
Я…
прийняв неправильне рішення.
І, гадаю, ти про це знаєш.
Переді мною…
були всі можливі знаки, що ми з тобою мали бути разом.
Усі почуття, усе, про що ми розмовляли,
мої емоції щодо цього.
-Усе склалося б зовсім інакше. -Я знаю.
Що нам тепер робити?
Хочеш покататися на гідроциклі?
-Ходімо! -Гаразд.
Чорт забирай, ходімо!
-Я зроблю це. -Гаразд.
Усе добре?
-Боже… Я просто… -Послухай.
Цей тип не заслуговує нічиєї уваги.
Холодно!
Типу…
Чи поважаю я Сару-Енн? Я б не сказала.
Чи вважаю я, що вона, нафіг, правильно повелася? Я б не сказала.
Рушаємо?
Але це він мав зобов'язання переді мною.
Це він став переді мною на коліно
й попросив моєї руки.
Це він мав захищати моє довбане серце, і він цього не зробив!
Бувай!
Він не обрав мене. Він не поставив крапку на ній.
Він увесь час мав до неї почуття, і я мала б здогадатися.
Йому слід було обрати її.
Він не мав утягувати мене в цю ситуацію.
Я розумію, де допустився помилки. Я готовий визнати свою провину.
Але якщо до мене не поставляться з тактом чи розумінням…
За що я борюся? Прийшов час рухатися далі.
І більше ніколи не розмовлятиму із Джеремі.
Привіт, сонечко.
Швидкий цьом?
Поглянь угору! Як моя зачіска?
-Кохаю тебе. -І я тебе.
9 ДНІВ ДО ВЕСІЛЛЯ
Ви хочете скульптуру з льоду на весілля?
ЧЕЛСІ ТА ДЖИММІ
-Так. Ще б пак! -Так.
То які ви маєте ідеї, що б ви хотіли?
ПАТРІК СКУЛЬПТОР
Ми б хотіли букву «П», бо вона стане пані Преснелл.
До весілля ще зовсім трішки.
Може, зробимо її двосторонньою.
По одній… для кожного з вас!
Було б чудесно! Це було б мегакруто.
Обожнюю проводити час із нею.
Я на всі сто впевнений, що Челсі — моя половинка.
Я до смерті її обожнюю, і…
Вона та жінка, яку я шукав.
-Я рада, що ви тут! -Так!
-Ось так! -Любий, тобі личить.
Ось так!
-Я профі! -Ви таки профі!
Я чудово впоралася із цією частиною.
Блискуче. Додамо діамант.
Подивимося, який у вас почерк.
Як мило!
Це так круто!
Як почуваєшся?
Я дуже щасливий.
Я обожнюю робити таке разом із тобою. Я…
Я щасливий бачити, що ти також щаслива.
Весело було.
У тебе гарні очі.
У мене гарні очі?
-Так. -У тебе теж.
Це мило. Це приємно.
«Це мило! Це приємно!» Ти таке серденько!
Я в захваті!
Я чудово почуваюся.
-Чудово почуваєшся? -Так.
Ти відчуваєш, що це правильно?
Що ми йдемо до правильного моменту?
-Так. -Ти впевнений?
Я так тебе кохаю!
І казати це — це одне, але я бачу, що…
ти хочеш бути зі мною, і це найкраще відчуття на світі.
Я в захваті від твого кохання.
Я кохаю тебе!
Ти моя дівчинка.
-Кохаю тебе. -І я тебе.
-Маєш якусь ідейку? -Жоднісінької!
ТОП-СТОП
-Привіт! Як ви? Заходьте! -Привіт, як життя?
-Як справи? -Привіт!
Вітаємо в «Кікс енд Фрос», я Мелісса.
-Як гарно! Привіт, я Клей. -Рада знайомству.
Так, сьогодні ми маємо для вас класичні білі кросівки.
-Покажіть, що маєте! -Так!
Ми маємо веселі кольори, з якими можна погратися.
Я хочу зробити щось, типу, гламурненьке…
-Типове для нареченої, дуже… -Гаразд! Так!
Не знаю. Я не маю жодних ідей, але щось для нареченої.
-Ми принесемо фарбу. -Звучить чудово.
-І клейку стрічку. І почнемо. -Дякую.
Те, що ми з Ей Ді дійшли до цього етапу, — прекрасний подвиг.
Ми на фінішній прямій. Скоро я стану під вінець.
Ви хочете, щоб вони пасували до…
ваших кольорів?
Бірюзовий і рожеве золото.
-Гаразд. Так. -І відтінки шампанського.
Ей Ді просто сяє, усміхається від вуха до вуха.
Усе так, як має бути.
Ти молодець.
-Дякую. -Блакитний — круто.
-Я помалюю тут… -Виглядатиме круто.
А тоді, мабуть, напишу…
дату нашого весілля.
Гаразд! Нічого собі, як класно!
Дідько!
-Зробиш і мені таке? -Сердечко. Так!
Коли ми одружимося, я все кину.
-І стану художницею. -Ага.
Не аж так гарно?
Як хобі — годиться.
-Я просто сидітиму й малюватиму. -Так.
Я приходитиму додому: «Що робиш?»
«Малюю! Я розмальовую взуття!»
А я такий: «Маленька…»
Ти казав, що я гарно малюю!
ЕЙМІ ТА ДЖОННІ
Треба почати планувати весілля.
Отже, я б хотіла додати елементи, які мають для мене значення:
фотографії моїх бабусі й дідуся, яких більше немає.
-Я двома руками за. -Гаразд.
-Гадаю, це чудова ідея. -Гаразд.
Що ти думаєш щодо того,
що в моїй культурі прізвища зазвичай подвійні.
Моє прізвище залишається, але я… Я буду Еймі Тіффані Кортес-Макінтайр.
Якщо ти цього хочеш — будь ласка, я на всі сто згоден.
Роби, як забажаєш.
Мені здається, що якби я був проти, це було б до біса дивно.
-Отже… -Так.
Але з дітьми буде по-іншому, я б хотів, щоб вони мали моє прізвище.
-Так, просто Макінтайр. -Але щодо тебе — прошу дуже.
Ми не поговорили про контрацепцію.
-Ми торкалися цієї теми. -Так.
Я трохи її дослідив.
Із точки зору хлопців вибір невеликий.
Це вазектомія, і я не знав, які це має наслідки.
Тож я такий: «Звичайненько, вже біжу».
Я не знав, наскільки це серйозно, тож тепер це лякає мене більше.
Це не так легко виправити, як я думав.
Це можна виправити, але не: «Це працює в 100% випадків».
Коли роблять вазектомію, то проникають…
вас просто розрізають.
Проникають всередину й перерізають судинку.
Тож коли ви…
Вона не завагітніє. І я не такого очікував.
Я думав, що там швиденько щось перев'язують бантиком — і готово.
Тоді я побачив це й подумав: «Може, не треба».
«Точно не треба».
Не знаю, може, люди проходять таке в школі
під час занять із сексуальної освіти, що робити.
Так, я про таке не знав.
Я знаю, що існують таблетки для хлопців, але вони ще не випробувані.
А я не хочу бути піддослідним кроликом. «Агов, спробуй це». «Зроби те».
-Я цього не хочу. -Ти не знаєш, які будуть наслідки.
Так.
Я не маю нічого проти.
Я думала про це ще до тебе через мою ситуацію.
Це щось, що я добровільно приймаю.
Тож я хочу бути абсолютно впевнена
у тому, на що йду.
Так.
Я розглядаю варіант із контрацепцією.
Без сумнівів, між нами є міцний фізичний зв'язок.
На 11 із 10. Від самого початку — на 11 із 10.
І мені здається, що цей фізичний потяг
підживлюється духовним та емоційним зв'язком.
Тож я не можу дочекатися дуже щасливих
фізичних, цілком інтимних стосунків зі своїм чоловіком.
Я завжди цього жадатиму.
Я лише хочу впевнитися, що ми, ну, знаєш, робимо безпечно…
-і правильно, так. -Безпечно.
-Хороший підхід. -Щось придумаємо.
Гаразд, не…
7 ДНІВ ДО ВЕСІЛЛЯ
«САВІ БРАЙД»
Уперед!
-Ти в захваті? -Так!
Ти в захваті?
Пошуки весільної сукні!
О боже!
Яка краса! Боже, яка краса!
-Так гарно! -Як весело!
Це так…
Привіт, нареченоньки!
-Привіт! -Привіт!
Привіт!
Привіт! Як життя?
Як справи? Добре.
-Як ти? -Привіт!
О, боже!
Йоу!
-Як життя? -Як життя, хлопці?
-Привіт! -Привіт! Як справи?
Ну ж бо, підходьте.
Це неймовірно.
-Привіт, Еймі. -Привіт.
Із ким ти прийшла?
-Зі своєю любою матусею. -Вітаю, матусю.
-Вітаю! -Мерседес.
І своєю найкращою подругою Лупе. Ми дружимо з 13 років.
-Із 13, так. -Прекрасно. Гаразд.
Матусю, як ви?
Ой, лишенько.
Матусю.
Пробачте.
Усе гаразд.
Не вибачайтеся за сльози, коли йдеться про вашу донечку.
Це сльози щастя чи вам трішки страшно?
Це мене шокувало — ці новини й таке інше.
Це важко…
Так.
-Типу… -Перетравити, так.
-Перетравити. -Так.
Але я щаслива.
Так. У мене хороше передчуття щодо нього.
Це найбільш здорові стосунки із чоловіком, які були в моєму житті.
Ні, не треба розчулюватися!
Ой!
Як почуваєтесь?
-Добре. -Добре?
-Так, чудово. -До ваших весіль залишився тиждень.
Це скажена пригода, але ми тримаємось.
Це було, як у казці. Я був упевнений на всі сто.
То був приємний спокій,
не: «Що вона відповість?»
Я уявляв майбутнє, знав, яким воно буде, і воно з Еймі.
Ви вже познайомилися з Еймі?
Я познайомився. Вона одна на мільйон, і він у захваті від усього цього.
Так, я дуже радий за нього.
Ей Ді, розкажи, із ким ти сьогодні прийшла.
Я привела найкращих подружок, яких маю все життя.
-Це моя сестра Таміка. -Привіт.
-Вітаю. -Це моя племінниця Джоель.
-Вітаю. -Привіт, Джоель.
-Це моя сестра Теш. -Вітаю, рада знайомству.
Дружка, дружка й дівчинка, яка сипатиме квіти.
Овва! Джоель, це означає, що ти теж отримаєш сукню.
Так.
Ти просто сяєш. Як ти сьогодні почуваєшся?
Чудово. Для сліз ще зарано.
-Так. -Так.
Ви тут сьогодні, щоб підтримати її…
-Так і є. -…й обрати сукню її мрій.
Не можемо ж ми всі це робити.
-Клею, з ким ти прийшов? -Із найважливішими хлопцями.
Ми росли разом із шостого класу.
Я почав зустрічатися з дівчатами разом із ним, тож…
Тож він важлива частина цього. Все стає на круги своя.
Він бачив моїх перших дівчат. Тепер він побачить останню.
Пройду залом слави зі своїм дружбаном.
Челсі, з ким ти сьогодні прийшла?
-Це моя сестра Карлін. -Привіт.
-Вона моя найкраща подруга понад 25 років.
-Привіт! Чому я вже почала плакати? -Привіт.
Двадцять п'ять років дружби. Ви були знайомі ще до народження.
Вона крала мої обіди в школі.
-Боже, як круто! -Так.
Круто. Як почуваєтесь?
Вона заслуговує на все на світі й навіть більше.
Вона моя сестричка.
І не тільки — найкраща подруга. Вона завжди прийде на допомогу.
І, думаю, їй не віддячують
за те, як сильно вона любить і скільки віддає.
Сподіваюся, це те, чого вона шукала.
Як почуваєтесь?
На щастя, жінка, яку я обрав, — моє найкраще рішення.
І я щасливий. До мене приїхало двоє друзів, які живуть далеко звідси.
-Звідки ви? -Із Чарлстона, Південна Кароліна.
Гаразд! Що скажете про цей досвід?
Коли він зателефонував уперше, то такий:
«Я знайшов свою половинку».
-Я радий за нього. -Добре.
НІК ДРУГ ДЖИММІ
Я зовсім не нудьгував у кімнатах побачень.
То були найбільші злети й падіння в моєму житті.
Але ти сказав: «Довірся цьому процесу».
Я прийняв це розумом і душею. Ми вийшли.
Я познайомився із Челсі, бо довірився процесу.
Звучить, наче ти готовий стати під вінець хоч завтра.
Так, він готовий.
Чудово, що ви прийшли їх підтримати.
Бо, як я згадував, дуже скоро
троє з вас дивитимуться на своїх прекрасних наречених біля вівтаря,
де приймуть найважливіше рішення в житті.
Чи скажете ви: «Згодна?»
Чи підете геть назавжди?
Чи кохання й справді сліпе?
Сподіваюся, ви доведете, що так.
Сподіваємося на це!
Вдалих пошуків вам!
Я в такому захваті!
Я оберу сукню, яку уявляю із Джиммі.
Щось, від чого він, на мою думку, буде в захваті.
Стривай, мені ця теж сподобалася!
Я серйозно налаштована, і сказати «так» Джиммі…
Це все.
Вороття немає, більше я весільну сукню не шукатиму.
У цій ситуації немає: «Бог любить трійцю».
Це все.
Майбутня місіс Преснелл! Агов, крихітко, поїхали!
Це я вперше шукаю весільну сукню.
-Минулого разу такого не було. -Так, отже…
Я замовила сукню на eBay.
-Тут немає чого соромитися! -Немає!
Тут нічого такого немає.
Я пропустила це. Мені було 18.
Я не мала можливості зустрітися з подругами й порадіти.
-Це здається реальнішим. -Так.
Бачити, як ти їх приміряєш — крутий досвід, якого ми не мали.
Це не сукня з eBay за $100, прости господи.
-Але вона була гарна. -Ти прекрасно виглядала.
Це така чудова мить, і я почуваюся такою задоволеною,
щасливою й сповненою надій!
Випробування, які привели нас туди, де ми зараз,
якими жахливими вони б не були, я за них вдячна, я вдячна за нього.
Я за ним сумую, хочу бути поруч.
За тиждень ти будеш заміжня. Дружина.
-Так. -Ти готова?
Так, я готова! Я вже чекаю на це!
-Ти взагалі слухала мене? -«Ти слухала мене?»
Трохи тісно в стегнах.
-Я зараз прийду. -Це 33-й розмір?
Чорт, Джиммі, ти красень!
Це, мабуть, мить усвідомлення: «Це станеться».
Так.
Доведеться відвезти цей новий костюм у хімчистку,
бо я вже страшенно спітнів.
Але я на всі сто знаю, що Челсі буде дивовижною дружиною.
-Так. -Вона — моя розрада.
-Так і є. -Я радий просто бути поруч.
Саме це мені потрібно.
-Я радий за тебе. -Дякую, чуваче.
О, Челс!
Годі! Я не плачу!
О, боже!
Я… Я не можу рухатися.
О, ні!
-Воно наче для тебе шите. -Просто для тебе.
Ти елегантна, гарна. Ти виглядаєш, як наречена.
Так, це правда.
Ой, леле, в мене мороз по шкірі.
Гарні блискітки, їх не забагато.
Чудовий шлейф.
Вона розкішна.
Я ще ніколи не почувалася краще.
-Ти красива, розкішна. -І схожа на наречену.
-Так. -Так.
-Дивно бачити це знову? -Ні, це неймовірно!
Ні, це неймовірно!
О, боже!
Ось, мамо.
ПО ТЕЛЕФОНУ ДЕББІ, МАМА ЧЕЛСІ
Як тобі?
О, боже, Челсі, я в захваті.
Дякую.
-Така краса! -Боже.
Так.
Годі!
О, боже.
-Ти красуня. -О, боже!
-Я тільки те й роблю, що плачу. -Ось.
Ти заслуговуєш так почуватися. Ти будеш найкращою дружиною на світі.
Так.
Найкращою дружиною.
Просто…
Перший раз такого не було.
-Тож я дуже хвилююся. -Другий шанс.
-Ти красуня. Вона ідеальна. -Ідеальна.
-Ти виглядаєш, як наречена. -Я така впевнена в нас із Джиммі.
Тож це зовсім інша справа, ніж виходити заміж, коли ти ще дитина.
-Зовсім інша. -Так.
-Це воно.
Так.
Так, це воно.
-Ей Ді вже бачила тебе в смокінгу? -Ні.
Як думаєш, що вона відчує, коли побачить тебе причепуреного?
-Ти зараз заплачеш? -Ні, годі з мене сліз.
-Ти плачеш! -Я вже плакав.
Він сказав, що з нього годі сліз!
Чудово мати людину, яка кохає тебе таким, який ти є.
Ми найкращі друзі.
Мабуть, головна річ, за яку я кохаю Ей Ді, —
це те, що з нею я можу бути собою
й не мушу вдавати когось іншого,
і те, що вона надихає мене бути кращим.
Ти будеш із цією людиною все життя.
Випробного періоду не буде.
Одразу медовий місяць.
Шалене кохання, медовий місяць, вічність.
Господи!
Я більше не боюся плакати.
Я почуваюся… Почуваюся, наче моя внутрішня мама…
О, боже!
-Ембер! -Та годі!
А щоб мене…
-О, боже! -Ембер!
У мене мороз по шкірі.
О, боже…
Так!
Ембер! Ти розкішна.
-Я у весільній сукні! -Так!
-Я виходжу заміж! -Так!
І крапка! Я вас не чую!
-Шлейф такий гарний! -Прекрасний.
Я в захваті від цієї сукні.
О, боже.
-Овва! -О, боже.
-Матінко! -Овва, Ембер!
-Ти красуня! -Яка краса!
Вона розкішна.
О боже…
Ембер.
Лише поглянь на себе!
О, боже!
Лише поглянь!
-Я виходжу заміж! -Наречена. Та.
-Ти приголомшлива. -Ти дивовижна.
-Ембер, ти дивовижна. -Неймовірна.
-Фата. -Фата!
Фата — це щось.
Як почуваєшся?
Я в захваті. Я серйозно.
Я в захваті.
Але я тут, я насолоджуюся миттю, і я хочу…
Я хочу пізнати все найкраще
Я хочу, щоб у Клея щелепа відвисла.
Хочу, щоб він знову побачив мене, наче вперше, і мчав до мене,
коли двері відчиняться.
Я хочу, щоб він відчув те саме, що й тоді
і щоб це відчуття було таким сильним, щоб він не міг не сказати «так».
-Зачекай! -Не йди!
Нічого собі!
Гаразд, це така Ей Ді.
Це Ей Ді.
-Так! -Краса!
Так.
Бездоганно. Фігура! Богиня!
-Ідеально сіло. -Стривай. Це ти.
Це я!
Ти схожа на принцесу.
Дякую, Джоель.
Як почуваєшся?
Наче я вийду заміж у цій сукні.
-Наче я виходжу заміж. -Овва!
Ти приголомшлива.
Мені забракло слів.
Треба надіти на тебе фату, щоб побачити все повністю.
Готова?
-Зачекайте, доки побачите фату. -Я не можу!
Здуріти!
Здуріти, подивимося.
О, боже.
Годі.
О, боже.
Боже!
Вона каже: «Доки смерть не розлучить нас».
«Доки смерть не розлучить нас!»
Ідеально.
Це лише початок вічності.
Так.
Доки смерть не розлучить нас, Клею!
Отже, в костюмі й таке інше, ти відчуваєш: «Скоро я піду…»
…й побачу місіс Макінтайр.
«І побачу місіс Макінтайр». Ти до цього готовий?
-Правда? -Здуріти можна.
-Ти знайшов свою половинку, свою дівчинку. -Так. Найкращу подругу.
Так і буде. Вибачте, хлопці, але… тепер у мене нова найкраща подруга.
Я готовий.
Так.
Це ми й хотіли почути.
Я шукаю сукню, як із казки, в стилі «Дісней», як у «Сплячій красуні».
-Не треба. -Гаразд.
Так.
Мені здається, що я зіткнулася з безліччю труднощів у пошуках прекрасного принца.
І Джонні й справді
прийшов урятувати мене, він і є той принц.
Він випромінює ауру принца,
і мені здається, я нарешті його знайшла.
У мене ніщо не викликає хвилювання, так добре я почуваюся.
-Еймі! -Еймі!
Як це мило!
-Еймі! -О, боже!
Маленька, це… це така Еймі!
Мені аж дух захопило.
Ти така красуня!
Ти й справді, як принцеса.
Принцеса.
-Так. -Думаю, це воно.
-Ти це відчуваєш? -Так.
Стривайте, треба побачити все повністю.
-Так, дівчинко. -Показати ніжку.
Покажи ніжку!
О боже!
Це воно.
-Запросто. -Ти впевнена?
-Упевнена. -Гаразд.
-Ти схожа на Попелюшку. -Так.
Я завжди пишалася тобою, ще з дитинства.
Ти дуже самостійна.
Вона досягла всього, про що мріяла.
Ми підтримаємо кожне твоє рішення.
Усі рішення, хороші й погані…
Ми завжди будемо поруч.
Дякую, мамо. Дякую.
Це таке благословення й честь — мати тебе.
Бо це надважлива мить, про яку я завжди мріяла.
Я завжди боялася, що когось із вас уже не буде,
бо я думала, що це станеться ще дуже не скоро.
-І… -Так, я знаю.
Для мене має дуже велике значення те, що ти зараз зі мною.
Я люблю тебе.
Я боюся.
Поїхали!
4 ДНІ ДО ВЕСІЛЛЯ
О, боже…
Як це мило!
-Я зараз просто здурію. -Ага.
До нашого весілля — кілька днів.
Клей запросив мене на побачення.
-У нас, нафіг, буде весілля. -Так.
-Я зараз така щаслива! -Ага.
Наречені!
Я така щаслива!
Я просто літаю.
Чудово бути тут,
знаючи, що я довірилася тому, що відчула в кімнатах побачень,
і знала, що це може існувати в реальному світі.
-Я ніколи не забуду цей день. -Так?
-Передвесільні відчуття. Передвесільні. -Передвесільні.
Я зараз розплачуся, але це справді станеться.
Що?
-Я щаслива. -Щаслива?
Уяви майбутнє…
Наше майбутнє.
Двійко дітей.
Я буду чудовим батьком. Не можу цього дочекатися.
І я не можу дочекатися. Так.
Думаю, все буде добре. Я зараз добре почуваюся.
Мені здається, що з тобою, із цим процесом я став набагато сильнішим.
І я думаю: «Наскільки кращим я можу стати?»
-З тобою. -Зі мною ти будеш на сьомому небі.
-Справді? -Обіцяю.
-На сьомому небі. Ось там. -На сьомому небі.
Ти готовий?
Готовий до подорожі?
Я пристебнувся.
І крапка!
Залишилось лише пристебнутися.
Як тобі наш перший похід для мажорів?
-Прекрасно. -Ти можеш повірити в те, що відбувається?
У все це, в кімнати побачень, типу…
в усе.
Закохатися в когось крізь стіну.
Так і є! Типу…
Людина, з якою я проведу решту…
-Це круто. -Це круто. Наче все так, як має бути.
Якби ти запитала третьокласника Джонні, де він буде в 27,
цього б він не сказав.
Не знаю, що він сказав би, але…
Я завжди знала, що коли мені буде 27, станеться щось божевільне.
Ти завжди це казала.
Мені здається, що протягом цього процесу я отримала стільки знаків!
Як коли я розповідала, що почала цей рік, кажучи, що я знайду чоловіка
й відчуваючи такий спокій протягом цього процесу,
тоді як я постійно ходяча тривожність.
Я відчувала, що все так, як має бути.
Мені досі страшно, але я буду дуже радий, якщо решта наших життів буде така.
Ми прекрасно ладнаємо.
Я кохаю тебе!
Сонечко, в тебе зефір по всьому обличчю.
Так, я знаю.
Так би й зацілував.
А це проблема?
Ні, зовсім ні.
3 ДНІ ДО ВЕСІЛЛЯ
«КЕРОВІНДС»
Не можу повірити, що ти не була в «Керовіндс»!
І я не можу повірити, що не була тут!
-Ти схвильований? -Так.
О, боже, це ідеальне місце для нас.
Я все дитинство сюди ходив.
-Це так круто! -Так.
Ми із Джиммі досягли піку наших стосунків.
Я чудесно почуваюся на цьому етапі.
Який твій улюблений атракціон?
-«Ф'юрі 365». -Це 365!
Я відведу тебе на нього, щойно ми прийдемо.
«Американські гірки» — це в моєму стилі. Обожнюю цей трепет.
Я дуже рада робити разом те, що ми обоє любимо.
Він робив це в дитинстві.
Бачити, що він робив у дитинстві, — це щось дуже особливе,
і розділити це — щось дуже особливе.
Гайда!
Це наше останнє побачення перед дівич-вечором і парубоцькою вечіркою
й весіллям.
Ми сказали одне одному «так»,
ми одружимося — і це все.
Так!
Ось так!
О боже!
Так!
О боже! Не можу повірити, що мої вії досі на місці.
Це було круто.
Ти так казав, коли освідчився: «Так»!
Матінко! У мене обличчя вже болить від сміху.
Весело було.
Любий!
-Ти обігнав мене на секундочку. -Так.
-Але обігнав. -Ти не дав мені виграти.
-Дуже вам дякуємо! -Дякую.
-Ти найкращий. Дякую. -Лише погляньте!
Будь ласка.
-Дякую! Хіба він не милий? -Милий.
Гол!
-Лише погляньте! -О, боже!
ЛЮБОВ — ЦЕ ВИНО
-Як мило! Поглянь, яка нарізка! -Господи!
Це так мило!
Будьмо!
Це наше останнє побачення перед весіллям.
Справді?
Як почуваєшся?
Мені здається…
-Деякі дні важкі для нас обох. -Так.
Бувають дні, коли ми перевіряємо одне одного, і…
у цьому й уся суть цього процесу, і я думаю:
«Чи уявляю я себе з ним решту життя?» І…
Я досить часто запитувала себе про це протягом цього процесу.
Коли ти освідчився й перед освідченням,
на кожному кроці шляху
я постійно перевіряла себе, і сьогодні…
я прекрасно почуваюся.
У нас була…
досить серйозна сварка.
Коли, тиждень тому?
Але я так тебе кохаю й не маю жодних сумнівів, що…
ти моя половинка.
Я намагаюся бути якнайкращим.
Чи ми одружимося? Я й гадки не маю, що в тебе на думці.
Що в тебе на думці щодо того…
чи зможеш ти дати відповідь.
Ми не розмовляли про це.
-Так. -Тож я й гадки не маю.
У НАСТУПНІЙ СЕРІЇ
ФІНАЛ ШОУ «ЛЮБОВ СЛІПА»
Прошу всіх встати.
Прийшов час вирішити… чи любов сліпа.