Buenos dias.
- Jak se dnes ráno cítíme? - Cítím se moc dobře.
- Dobře. - Jak se cítíš ty?
Je mi dobře.
- Moc jsme toho nenaspali. - Ne.
Očekával jsi to takové?
Upřímně to bylo lepší, než jsem čekal. Byl jsem…
Lepší, než čekal!
Jsem zamilovaná.
Ty seš miláček.
Dobré ráno.
Teď se neschovávej.
- Chrápala jsi. - Sklapni!
Bože!
- Spalo se mi s tebou skvěle. - Příjemný.
Lehli jsme si a bylo to až divně příjemné.
Pohoda. Fakt neskutečně přirozené.
Mohla bych s tebou spát po zbytek života.
Budeme spolu spát po zbytek života.
A sluší mi to bez make-upu?
Ani jsem si toho nevšiml.
- Sluší mi to bez make-upu? - Vypadáš moc hezky.
Miluju tě.
Taky tě miluju.
Včera to bylo moc dobré.
Připadalo mi to jako perfektní noc s mou snoubenkou.
Je to fakt divný. Garrett ze spaní křičí…
Jen když jsem nadšený.
Potřebujeme víc izolepy.
LÁSKA JE SLEPÁ
Pláž je místo, kde se prostě cítím šťastná.
- Cítím nostalgii. - Jo.
- Jako doma. - Já taky. Umíš surfovat?
- Umím surfovat. - No jasně, jsi z Kalifornie.
Holka z pláže.
Naši nás brávali na pláž Myrtle.
Mám pocit, že všechny naše dovolené budou na pláži.
Ne! Nemusí.
Vidět tě a strávit s tebou uplynulých 24 hodin bylo… neskutečné.
Po fyzické stránce se skvěle doplňujeme.
Jak je to vůbec možný?
Jak? Proč to vůbec funguje?
- Nepotkali bychom se. - Nemluvili bychom spolu.
Neoslovil bych tě.
- Dobře. - Kdo je tahle vostrá…
„Ta holka je pro mě až moc dobrá.
Nemůžu se na ní ani podívat.
Jsem vesnickej balík z Fredericksburgu ve Virginii.“
Rozumíš mi líp, než bych od partnerky čekal.
Miluju to.
Miluju, že je mi příjemné v tomhle s tebou pokračovat.
Ať nás potkalo cokoli, zvládli jsme to.
Bavilo mě to s tebou řešit.
- Čemu se směješ? - Miluju tě.
Taky tě miluju.
Jo, v buňkách to bylo skvělý, potvrdilo se mi, že skvěle komunikuješ.
Ale ve skutečném světě potřebuju činy.
Chápu tě.
Ženy slyší spoustu slov, ale já potřebuju činy.
Asi bych pro tebe nebyla ta pravá, kdyby sis myslel,
že tomu budu slepě věřit.
Je toho hodně.
- Je to síla. - Jo.
Je logické, že budeme cítit tlak
a každý ho budeme zvládat jinak.
Jak to podle tebe bude?
V DC toho musíme hodně probrat.
Jo, s tím souhlasím.
Máme problémy, které ještě musíme vyřešit.
Jaké problémy?
Snažíme se sladit dva dobře zajeté,
strukturované a náročné životy
dvou velmi ambiciózních, agresivních lidí.
- A my… - Jsem agresivní?
- V práci. - Dobře.
Těším se na svatební den.
Kolik jsme schopni udělat kompromisů?
A stojí nám to za to? Víme, že se milujeme.
Je mezi námi silná vášeň, ale bude to stačit?
Právě teď…
stoprocentně cítím, že jsem ochotný a připravený…
změnit kvůli tobě život.
Máme to ale štěstí, že?
Miluju tě.
Taky tě miluju.
- Měli bychom jít do vody. - Chceš paddleboard?
Paddleboard zní skvěle. Proč ne?
- Jdeme na to. - To beru.
Už jedu, zlato.
Pojeď.
Na paddleboardu ti to sluší. Vypadáš přirozeně, já…
Umíš psa hlavou dolů?
Ty bláho.
Tohle je pes… Sakra.
Takhle to myslíš?
Jo, zlato! Jo!
Co je tohle?
Čaturanga.
Umíš něco takového?
Raz, dva, cha-cha-cha.
Lekce tance se nám budou určitě hodit.
Před svatbou. Ať tam jsou všechny ty pasitos.
Místo waltzu bychom mohli mít jako první tanec salsu.
- Salsa merengue. - Bachata.
- Merengue bachata je lehčí. - To by bylo lepší.
To je tvoje pole působnosti? Tak jo, fajn.
Musím přestat při tanci vést.
Je těžké to nedělat.
Vedu a kluci pak říkají, ať se uklidním.
- „Nech mě vést.“ - Jo.
Chápu.
- Děkuju. - Jo.
Včera to byla zábava.
To teda.
A je očividné, že po fyzické stránce to funguje.
- A je to šílený. - Je to čím dál lepší.
- Mám z nás dobrý pocit. - Já taky.
- Uvidíme ostatní páry. - Na to se těším.
Zajímá mě, jak na tom jsou, jak jim to klape
a jak probíhala jejich první noc.
- Chci říct… - Ano! To mě zajímá!
„Jaká byla první noc?“ Myslíš, že se nás lidi těší?
Řekl bych, že jo.
Kromě toho silného vztahu mezi námi
nám to podle mě spolu i sluší.
Poznají, že se milujeme, bude jim to jasný.
- Posedlý. - Naprosto.
- Jsme sexy a výstřední. - My… Jo?
Dobře, takže těstoviny…
Přesně. Výborně.
Vypadá to úžasně.
To bude skvělý.
- Pecka. Těstoviny. - Ano.
Otočil to.
Miluju Tylera.
Včera jsem mu řekla, že sice není můj obvyklý typ,
se kterým bych se pokoušela o vztah, ale…
Není na něj špatnej pohled.
Jsem upřímná.
Dobrou chuť.
To je super.
Mám pocit, že ať s tebou dělám cokoli, je to větší zábava.
- Dám vám další? - Ano. Děkuju.
Je mi fuk, co děláme.
- Miluju tě. Jsi milej. - První část jsem neslyšel.
Ale slyšel.
- Neslyším tě. - Miluju tě.
- Miluješ mě? - Ano.
Taky tě miluju.
- To rozhodně. - Není to šílený?
Pokaždé, když řekneš něco víc, jsem na větvi.
Miminko z buněk už brzy!
Bral bych to.
Jsem rád, že tě můžu zažít v této fázi tvého života.
Skvělá fáze mého života.
- Boží plán. Skvělá fáze i pro mě. - Rozhodně.
Nenáviděla bys mě. „Jsi pěkná. Chceš jít na rande?“
Připrav se, že budou lidi říkat, že nejsem moc milej.
Na spoustu lidí jsem nebyl milej, nedali mi k tomu důvod.
Je mi fuk, co kdo říká.
Určitě uslyším to samé o tobě.
- Neuslyšíš, jen dobré věci. - Tak jo.
Nikdy nevíme, kdo s čím přijde.
Možná řeknou, že jsem blázen. V pohodě.
Kdo není?
- Já tě znám. - Jo.
Nikdo mi o tobě nemůže říct nic, co by…
„Vy o ní nevíte ani půlku toho, co já.“
- Chci tohle chránit. - Jo.
Nechci, aby to ovlivnil život, práce, peníze, cokoli.
- Jo. - Nikdo, rodina, kamarádi.
Názory. Ani moje máma.
Mámu miluju, jsme jak dvojčata, nejlepší kámošky.
Ale i kdyby řekla, „Nemyslím, že…“
„Mami, miluju tě.
- Podpoř to, sedni si a mlč.“ - Dobře.
„Měj ze mě radost, nebo nechoď.“ Tak to teď cítím.
- Jsem si tím tak jistá, že… - Bude to zajímavé.
Je to dobrý. Mám ochutnat první?
Jo.
Musím jít blíž.
Víc?
- Vyber si klobouk. - To má oko zla.
Ten se mi líbí.
Ne, prosím, neber si ten klobouk.
No tak. Je krásný. O co jde? Parádní, letní klobouk.
Je tu někde zrcadlo?
Tenhle by se mi mohl líbit. To by mohlo být ono.
- Nelíbí se mi. - Dobře.
Miluju, že se ti nelíbí.
- Líbí se mi. - To nemyslíš vážně.
- Vážně? - Líbí se mi.
Krempa je moc široká!
Jo, ale je rovná, není stočená.
- Ne! - Necítím se jako farmář.
Cítím se jako dobyvatel.
A co dobýváš?
Pláže v Cabo.
Gracias.
- Co říkáš na tu kukuřici? - Skvělá.
- Nedá se jíst esteticky. - U kukuřice to nejde.
Ale ty to umíš.
Tečka. Vždycky. Pokaždé. To si pamatuj.
Jaké to je, být se mnou
a nezírat do zdi a nepřemýšlet, co tam je?
Nenávidím tvůj vkus.
Dobře. Proč tak nesnášíš můj styl? Co ti můj styl udělal?
Ale nic, jen mě baví si tě dobírat.
Najdu svůj klobouk. Někde tady je.
A bude se mi líbit. Tobě taky.
- Bude to perfektní klobouk. - Líbí se mi, že máš optimismus.
- Věčný optimista. - Ale to není…
- Bude se ti líbit, protože se líbí mně. - Dobře.
Fakt to tak funguje.
- Máš šediny ve vousech. - Mám jeden šedý.
- Dva. - Dva? Sakra.
- Raz, dva. - Už mě stresuješ.
- Vytrhnu ho? - Ne.
Jeden vytrhneš a 15 mu přijde na pohřeb.
Nic nenaděláš.
- Vytrhnu ti je ve spánku. - Netrhej mi je.
- Má moudrost. - Já žádné nemám.
- Zatím. Žij dál. - Žádný.
- To se nestane. - Dobře.
- Pokud jo, ty to nezjistíš. - Chceš se vsadit?
Nikdy to nezjistíš.
To je sázka…
Tak co myslíš? Jak bude vypadat naše manželství?
Nebojím se toho. Vím, že jsi ještě s nikým nebydlela.
- Říkal jsem, že já ano. - Ne.
Takže vím, jaká ta dynamika je.
Není to vždycky sexy. Občas je to jen všední fádnost.
Jsem docela čistotný. Nenechávám kolem válet…
- Já vím. - Jak to myslíš?
Vím, že já budu ta nepořádná.
Myslíš?
Viděla jsem tvůj kufr.
Jo, to jsi zmiňovala a já…
Já mám pocit, že jsem jen naskládal věci do kufru…
Bude problém, když udělám bordel?
Jaký druh bordelu? V pohodě, každý občas dělá bordel.
Pro mě je nejhorší, když někde necháš jídlo, to je hnus.
Hlavně nic nechutnýho.
Ne, to je špína. Je špína a je nepořádek.
- Jo. - Nepořádek je jako…
Měj svůj koutek.
Zkusím pět outfitů při oblékání
a pak zůstanou na podlaze.
Aspoň je hoď do kouta.
- Co když budou v tvém koutě? - To je fér.
- Ne, drž se dál od mýho koutku. - Máš koutek?
Ano. Teď je koutek celý můj dům, ale…
Můžeme se o ty koutky nějak podělit.
- Se svým umyvadlem si dělej, co chceš. - Jo.
Neplivej na mou stranu umyvadla…
Budu dělat, co budu chtít.
Dostanu, co chci.
- Na slunci máš krásný oči. - Děkuju.
Když se na mě podíváš, řekneš si „to je ono“?
- Vážně. - Jo!
- Nepochybuješ? - Ano.
- Cítíš to tak? Určitě? - Jo.
Uvidíme, až poznáš mého tátu.
- Vážně? - Musí dát…
Sem s tím.
Ty kráso! To jsou nějaký lázně? To si děláš srandu.
- Ahoj! - Vítejte!
První zkušenost s akupunkturou?
- Mám zkušenost. Ty? - Já ne, ale potřebuju to.
- Moc. - Výborně. Tak prosím.
- Dobře. - Může první?
Ano.
Stephen není kluk, ke kterému bych přišla
a řekla, že je to ten nejvíc sexy chlap a ať se hned svlíkne.
Ne, není.
Ale připadá mi nejvíc sexy na světě, protože ho miluju.
Protože je nejlepší.
Můžu mu jednu dát?
- Ano. - Jo?
Připraven?
Dáš mi ji do zadku? Do půlky?
Dobře, zmáčkni to a pak zatlač.
Připraven, zlato?
Perfektní.
- Bolelo to? - Ne, vůbec to nebolelo.
Trochu to lechtalo.
Ještě jednu. Tady.
Ty kráso!
- Pícháš mi ji do hlavy? - Jo, je to uklidňující.
- Jaký je to pocit? - Cítím se vyrovnaný.
Jsem ráda. Vypadáš uzdraveně.
Uzdravený a rozpálený.
Jo! Jak hluboko jdou dovnitř?
Moc ne. Nejvíc se mi líbí ta, která ti trčí z hlavy.
Připadám si jako jeden ze Snorků. Pamatuješ ten pořad?
- Ne. - Všichni měli na hlavě trubičky.
Ta jehla v tvé hlavě mi připomněla… jak ti stojí.
- Velmi. - Holka.
Věci mezi námi rostou.
- Poslední? - Jo.
Tahle byla snadná.
Emočně, fyzicky.
- Jak se cítíš? - Dobře.
A rozhodně v jeho kalhotách.
Líbilo se ti to ráno?
Strašně moc.
Poprvé jsme spolu byli v posteli.
Úžasný.
- Bylo to přirozené, co? - Bylo.
Bylo to snadné.
Máš pocit, že mě neustále chceš?
- Jo. - Jo.
Zvlášť, když mi řekneš, že ti to připomíná jehla v mojí lebce.
Ano. Vážně.
Hned jsem si řekla: „Tenhle pohled znám.“
To je asi 13. erekce, co jsem u něj viděla.
Jsem chlap. Stojí mi neustále. Foukne vítr a mně stojí.
Neustále.
Hodně šťouchání.
Záda, nohy… jo.
Největší starosti mi vždy dělala komunikace,
ale takhle část je pro mě snadná.
Měla jsem velký strach.
- Vážně! Proč? - Jo. Určitě.
Jsem žena a když se mi jednou něco znechutí, není cesty zpět.
Byla jsem nervózní…
že to přijde. Ne kvůli tvému vzhledu.
Jasně.
Jakmile se ti něco příčí, už to z hlavy nedostaneš.
Jo.
A může se to objevit zcela nevinně.
- Tohle se chlapům nestává. - Holkám jo.
Když jsme v posteli, říkáš si: „Moje snoubenka je fakt sexy“?
Co sis myslel? O…
Ne, jo, měl jsem pocit, že…
Cítil jsi nějaký břišák, na kterém jsem makala?
Jo, ty jsem cítil a to teda bylo sexy.
Ale taky mi přišlo sexy vidět tě,
cítit tě a poznat tě v tvojí skutečné…
Bez make-upu.
- Čelenka černošských holek. - Jo.
Probudit se
a vidět tě zcela přirozenou a pořád tak krásnou.
- To sis myslel? - Jo, vážně.
Myslím, že jsme fyzicky kompatibilní.
- Jo. - Souhlasíš?
Ano. Jednoznačně.
Do konce života je dlouhá doba.
Takže…
Chci, aby to mezi námi nepřestalo stát.
- Můžeme? - Jak je?
- Připraven na nejlepší párty u bazénu? - Ano.
Určitě se těším na všechny kluky a jejich nové snoubenky.
- A ženy. - Bude to zajisté zajímavé.
A předvedu svou snoubenku.
- Jak se těšíš na večer? - Moc.
- Na holky? - Jo, na svoje kámošky.
Hele, zabrala obě umyvadla.
- Ano. - Dvě umyvadla. Sleduj.
- Promiň. - Nic víc nemám.
- Miluju tě. Promiň. - Co?
- Ano. Slyšels mě. - Ne, neslyšel jsem tě.
Cože mě?
Miluju tě, Tylere.
Dobře! Jen se ujišťuju.
Tohle se na dnešní večer hodí. Nic šíleného, jen párty u bazénu.
Žádná párty u bazénu. Nevypadáme jako pár.
Vůbec.
Jak vypadáme?
- Raz a dva. - Je to tady.
- Vypadáš fakt sexy. - Děkuju.
- Myslíš, že jsme sladění? - Jsme.
Vypadáš skvěle, snědl bych tě celou.
Jak se řekne „vypadáš dobře“ španělsky? Počkat, mám to.
- Estas muy bien guapo. - Jo.
Nevím, ale znělo mi to správně.
- Guapo je správně? - Jo, guapo.
Ukaž, jak to vypadá.
Sakra.
Můj snoubenec, lidi.
Panebože!
Jak je?
Jsem jediná v plavkách, no nic.
- Steve! - Moc jsi mi chyběla.
Jak je? Rád tě vidím.
- Ahoj! - Jak je?
Objetí.
Jak je, Monico?
- Páni, dávám si… - Já vím, že jo? Já vím.
Nick D. V buňkách největší frajer světa.
Párkrát jsem řekla, že by měl být fakt zatraceně sexy.
A on…
Roztomilej.
Je velmi malý.
Ahoj!
- Steve! Trik Nick! - Stýskalo se mi!
Pojď ke mně.
Kámo! Jak se vede, kamaráde?
- Já jsem Nick. - Těší mě, Nicku!
Těší mě.
Monico! Tak jo, je mi to jasný.
Panebože, vypadají spolu báječně.
Musím utíkat!
- Co se děje? Tohle je… - Nicky D?
Sakra! No tak.
- Ahoj. Ramses. - Těší mě. Hodně jsem o tobě slyšela.
Těšila jsem se na Ramse, protože Marissa je moje holka.
Neustále o něm mlela.
Bylo zajímavé ho konečně vidět.
Vypadali jako dvojčata. Ale jsou to milenci!
To je můj kluk!
Je tu celá banda, kámo!
Dobře, Ashley!
- Ahoj! Těší mě, Stephene! - Stephen!
- Jak se máš, kámo? - Chyběl jsi mi!
Chyběla jsi mi!
- Co je? - Příteli!
Uvidíme se na svatbě, zlato.
Ahoj, miláčku!
Moc jsi mi chyběla.
G, zlato!
Ahoj, Garrette! Marissa.
Marisso, jak je? Těší mě.
Takže vám nepřipadá jako Chris Evans střední třídy?
Jak je? Rád tě vidím.
- Ne. - Vidíš? Nikdo jiný to nevidí.
Kapitán Amerika střední třídy.
Nižší střední, ale střední třída.
Je hezký, ale já to nevidím.
Tak konečně vidím, jak vypadají.
- Já vím. - Co si myslíme?
Vůbec jsem to nečekala.
Tak na všechny, kdo přišli
a na nekončící sex dnes v noci!
Na zdraví.
- Už jsme to rozjeli, takže… - Jo, já vím.
Jste sexy.
Jaký byl sex?
Nic neslušného, chápeš?
Určitě si rozumíte.
Jo, neskutečně.
- Včera jsem toho moc nenaspal… - Jasně.
- Fakt si to užívám. - Povídej.
Víš jak…
Nejsem překvapená. Vůbec.
Podívejte na ruce, nohy, výšku. Vše přiměřené.
Takže dobrý?
Všechno bylo dobré. Vážně? Ne, ještě ne?
- Jo. Jistě. - Já chtěla říct, že to hraješ.
Ty holky mají sex, Nicku!
Vážně? Já…
Věř mi, já vím. Dělali jsme to třikrát.
Ne, nedělali.
Kolikrát myslíš…
Vím, že Ty měl sex, Vím, že Marissa měla sex…
Ty měl sex, Ramses měl sex…
- Všichni měli sex. - Jo?
Nevím, co Garrett a Taylor. Zeptám se.
- My ne, že? - Ne.
- Jo. - Panáky!
Co tě na Nicku D nejvíc překvapilo?
Miluje mě!
Že tě miluje?
Myslím, že to nemělo být největší překvapení.
- Jackpot! - Potím se, nebo pořád dobrý?
Sluší ti to, vypadáš jak Generace Z.
- Jsem. - Jsi! Nestyď se za to.
Jaké to bylo s Nickem? Chci se podívat na jídlo.
- Bylo to trapný? - Ne, cítím se dobře.
Dneska kadil, nebylo to divný. Ale sex.
Nechce o tom mluvit s producenty.
- Dělá kolem toho drama. - Vážně?
To je fakt divný, protože v buňkách nebyl…
Já vím! A jako…
Měli jsme sex.
- Dobře. - Ale nechce o tom mluvit.
Já jsem otevřená, tak nevím, ale plně mu důvěřuju.
Panebože. Dnes poprvé mě naštval.
- Nejsem žárlivá. - Jo.
Měli jsme intimní chvilku a byly tam ty kachny.
A on, že se na té kachně projede.
Řekla jsem mu, že se mi to bude hnusit.
„Ale klidně běž, já se nebudu koukat.“
„Já se na tý kachně projedu!“ A jela s ním jedna starší paní.
„Dáme závod zlato!“ A Nick s tím souhlasil.
A já nic, ale pak říkám: „Nicku!“
A ta ženská říká, že jsem žárlivá mrcha.
A Nick se jen smál.
Nejsem přirozeně žárlivý člověk, ale tohle ne.
Respektuju tě, ty respektuj mě.
- Tohle ne. - Jo, to by mě naštvalo.
- Mám pocit, že jsem ta mrcha. - Nejsi.
Já vím, ale on říkal: „V tomhle vztahu nosíš kalhoty ty.“
- „Sakra, zlato!“ - Věděly jsme, že se to stane.
To jsem já. Ne, ale je do mě zamilovaný.
Dobře. Měl by být.
Rozjedeme to!
Už to jede.
- Jak se máš? - Jsem v pohodě.
Je to pohoda.
Nikdy jsem necítil, že by toho bylo moc.
Je to snadné, brácho.
Jo.
- Ahoj. Ty záříš. - Ahoj. Jo.
Vypadáš jako holka, co… ji něco rozrajcovalo.
- RozRamsovalo. - Že?
Rams řádí. To je jasný.
Podívej, jací jsme snoubenci.
- Tylere, kde jsi? - Večírek skončil.
Zamilovaný. Před svatbou.
Jestli někdo hned stvrzuje sňatek,
je to Tyler.
To bude v bingu.
Vylezl z buněk s úsměvem od ucha k uchu. „Zamilován!“
Tyler se zítra ožení.
První, kdo se chtěl ženit.
Potvrdilo se to. Včera večer jsme si jen povídali.
Jen jsme na sebe koukali a: „My se budeme brát.“
- „Určitě?“ - To muselo být příjemný.
Takové ty detaily, kdy vím, že ji miluju.
Už to začala i říkat. Dneska jsme byli vařit.
- Jo. - Jen tak řekla, že mě miluje.
- „Zopakuj to.“ - Vím, že ses rozplýval!
Včera večer jsme leželi v posteli zírali na sebe,
ona řekne, že mě miluje a já…
- Víš co? - To je dobrý pocit.
- Uleví se ti. - Chvíli jsem nic neříkal.
Mlčím a ona: „Okamžitě to řekni.“
Uklidňuje to duši.
- Byl jsem na stejné lodi. - To je skvělé.
Buenas noches!
- Všechno jde dobře? - Dobře.
Zaláskovaná?
Moc zaláskovaná.
Jo, jsme zaláskovaný.
Budeme se všichni brát?
Třeba jo.
Řekla jsem mu, že ještě není nic jistého.
Vyspala ses s ním?
Ještě jsme neměli sex.
- Je jediná. Ostatní jo. - Super.
Už nic neříkej.
Tak jak je to u vás?
Fakt skvělý. Prostě jsme…
Já nevím. Nejlepší kluk, co jsem kdy potkala.
Jo.
Je tak úžasný a…
Když o něm mluvíš, tvoje oči se…
- Hvězdy a láska. - Je výjimečný.
Víš, co je šílený? Vážně o tom přemýšlím.
Ve vztazích jsem mívala noční můry,
kdy jsem stála u oltáře a nedokázala jsem říct,
že jsem s tím mužem lepším člověkem.
A připadalo mi to divný.
Stephen je první u koho mám pocit, že je lepší než já.
- Je fakt skvělý. - Těším se, až ho poznám.
Jak se cítíš?
Moc dobře.
Jak jsi říkal, dostaneš se do fáze, kdy víš, že to je tvůj člověk.
- Jo. - „Já toho člověka znám.“
A já se snažím
vysvětlovat, co už ví.
Hele, já to mám úplně stejně.
O něčem jsme se bavili, já dával 15minutovou přednášku
a odbočil jsem od toho, na co se mě vlastně ptala
a ona se ptala, jestli to myslím vážně. „Á, jasně, máš pravdu.“
To jsou vlny?
- Jste zamilovaní a šťastní? - Určitě jdu k oltáři.
Rozhodně.
Podepsáno, zapečetěno, tvoje.
Klidně hned dneska.
Mám pocit, že neudělá nic, čím by to pokazil.
Nesázím. Nesnáším to. Na tohle bych si vsadila.
To se o mužích moc neříká. A o černoších? Sotva.
- Jo. - Ale víš, co je šílený?
Každý se ke každému hodí.
Rams je pro Marissu ideální. Ty a Tyler jste dokonalí.
- Ne, já a Tyler jsme… - Monica a Stephen, taky…
Fakt, že je z 10 procent černoch,
nebo jeho táta je z Konga.
Vidím kudrlinky ve vlasech.
Víte, co jsem u žádosti o ruku řekla?
„Líbí se mi že jsi sotva malíčkem černoch,
ale seš tak hrdej na to, že jsi z pětiny černoch!“
- Miluje to! - „Jsi tak pyšný!“
- Mluví o tom. - Hrdej.
Zlato, ne před klukama! Bože!
Byli tam takoví poníci na písku, na které se dalo sednout.
Na jednoho se posadím a o kus dál je jiná žena a říká,
že si dáme závody.
Naskočí na tu vedle mě. Jedeme tak pět metrů.
Bylo jí asi 60, ale byla dobrá.
Jako co?
Cože?
Moment, cože?
Panebože.
Vrátíme se do pokoje.
Měla na nočním stolku sepsaný seznam deseti věcí.
- Bylo to jako… - Kdo to napsal?
Ona, brácho.
Byl to seznam deseti věcí.
- Jen tak tam ležely? Deset věcí? - Jasně.
Bylo tam třeba: „Až moc se nimrá v pocitech?“
„Zralý?“ „Jde do toho naplno?“
- Dala ti to? - Nechala to tam.
Co tam ještě bylo?
Třeba „Sebevědomí versus nafoukanost.“
Jen pár přídavných jmen.
- Chápu. Věci, co se jí nelíbí. - „Ublíží mi.“
Celá ta situace.
Proč si to zapisuje a neřeší to se mnou?
Bylo to tak malicherné, brácho.
Jen jsem vyskočil na koníka.
A dal jsem si závod se starší paní na pět metrů.
Naštvalo ji to.
To zní jako věci,
o kterých už přemýšlela předtím.
Moc poznámek na jednu akci.
- Jo, určitě to měla v hlavě. - Přesně.
Bylo to malicherné, fakt mě to zarazilo.
Ani by tě to nenapadlo.
Je tam na kartičce seznam deseti věcí,
o kterých pochybuje.
Vůbec to nechápu.
- Tohle není jedna věc, je jich deset. - Jo. Jasně.
„Zralost?“ Co to má znamenat?
„Oddanost.“ Všechny tyhle…
Bylo to šílený.
To mě mrzí, máš co řešit.
Sedm let neměl vztah.
Z toho jsi nejvíc nervózní?
- Jo. Muži nám říkají hodně věcí. - Jo.
- A dělají to? - Jasně.
- Pohádali jste se? - Ne.
Nikdy jsme neměli problémy. Vždycky je to super.
Tohle chceme.
Nesnáším malichernosti.
Nerad se hádám kvůli malichernostem.
Podle mě to respektuje.
Kolik jí je?
Třicet dva. Jo, je o měsíc starší než já.
- Perfektní. - Nemůžu mít nikoho nezralého.
Nějaký nezralý sračky.
Já jsem dospělej chlap a vím to o sobě.
Takže tak.
Hlavně v klidu.
Vždycky v klidu.
- Trik Nick. - Jo.
Miluju Hannah.
- Jak se cítíš? - Dobře.
Podívejte na Marissu. Nemůže mu dát chvilku pokoj?
Marisso!
- Ano? - Hej, holka!
Marissu neřeš.
- Neviděla jsem tě 24 hodin! - Musím jít. Promiň, kámošky.
Musím za nima.
Chybíš mi.
- Vypadám tu sexy? - Jo, k nakousnutí.
Nech toho!
- Vážně? - Jo.
Dobírala sis mě, že tohle není model k bazénu.
Jo, ale bylo to zároveň flirtování, jasný?
Jo, ale bylo to trochu naštvané.
- O čem jste mluvily? - Tak různě.
Jen jsme si povídaly.
Všichni mluví o svých sexkapádách.
O své touze po sexu.
- Bylo to jen o sexu? - Jo.
Pár skleniček a bavíte se jen o sexu?
No, asi jsme všechny docela sexuálně založené.
Takže všichni měli sex.
Všichni kromě nás, že?
Jo, kromě nás. Jsme v pohodě.
- Ne. - Necháme to…
Jak jsem říkal předtím, klidně jim to řekni.
Je mi to fuk.
Neříkej dvakrát, zlato.
Dělám si srandu.
Půjdeš se mnou za holkama?
Pojďme. Ať mě pogrilují.
Jdu ho vyslýchat.
Nicky D!
Vstupuji na přátelské území.
Křeslo pro vyslýchané.
Pan baron Prášil Kecálista.
- Pogrilujte mě. - Počkej!
Diamanty tančí!
Mají světlo!
- To se mi líbí, Nicky D! - Proboha!
Celý jenom září!
Dobře?
Proč se usmíváš? Proč jsi nervózní? Je to Nicky D?
Klid. Respektujeme ženy, pamatuješ?
Vy všichni…
Dej jí tu baterku!
Panebože.
Přemýšlíme o tom. Potřebuju těžké otázky.
Alex se soustředí, super.
Chceš se na něco zeptat, ale nic.
Nemám žádné otázky.
Vy jste vtipný.
- Poroto, co myslíme? - Jsem zamilovaná.
Nicky, vážíme si tvého času.
Vážím si vás všech.
- Šneku! - Dámy a pánové, Nicky D!
Na pódium přichází Stephen!
Stephen!
- Dneska si neštrejchnete. - Kdo?
- Ne, ty si neštrejchneš. - Jo, nevím, kdo…
Já do té skupiny nepatřím.
- Ahoj, Stephene! - Jak se vede?
- Jak se ti chodí s Miss Universe? - Jo!
Panebože.
Ani si ji nezasloužím.
Jsem z ní celou dobu úplně na větvi.
Měly jste někdy dobrou kamarádku, co jste rok neviděly, a když se potkáte,
je to jako kdybyste se viděly včera?
- Jo. - Tak mi to připadá.
- Ty seš sladkej, Stephene! - No tak.
Myslím to vážně!
Miluju tě.
Takový ten pocit známého.
Ty jsi upřímnej člověk.
Ty seš fakt sladkej.
Máš celý život na to, aby sis ji pěstoval.
Pěstoval a opyloval.
Bože!
To rádi slyšíme! To se mi líbí.
- Panebože! To je sexy! - Je sexy.
- Všechny vás miluju. - Tak na vaši lásku.
Dobře, dámy.
- Díky za tvůj čas. - Díky za tvou službu.
- Děkuju. - Byl jsi skvělej, zlato.
- Kdo je další? - Kdo bude další?
Ramses, Tim, nebo Tyler?
Jeden ze tří, vstaňte!
Chceš mít dneska sex?
Jo!
Kluci, buďte silní!
Buďte silní!
- Posadíme se spolu. - Jo.
Můžeme jít na swingers párty.
- Ne! - Do toho nejdu.
Tak dobře.
Vypadáš skvěle.
- Děkuju, zlato. - Miluju tě.
Panebože, Rams!
Miluju ho. Jsme tak romantičtí.
Dobře, Tylere.
- Tak povídej. - Tylere.
Co se ti na času tráveném s Ashley v Cabu líbí nejvíc?
Dnešní vaření. To bylo super.
- Když jsme spolu. - Dobře.
- Čím víc jsme spolu, naše energie… - Pecka.
Bezkonkurenční. Miluju ji. Miluje mě.
Jakou vlastnost na ní máš nejradši?
Cítím se s ní v bezpečí, to říkám celou dobu.
- Přestaň! - Protože ona to ví.
Pořád na ni zírám. Je dokonalá.
Panebože.
Božská.
Budeme se brát.
- To bych ti radila. - Ona to ví.
Jsme zaháčkovaní.
Tady.
Dobře, Ramsi.
Čeho si na Marisse nejvíc ceníš?
Jak zachází s mou zranitelností. Je nesmírně laskavá.
A dokázal jsem se jí otevřít.
A je velmi starostlivá a milá.
- To je můj chlap! - A…
- Je tak milý. - Jo.
Líbí se mi, jak se ke mně chová a jak se o mě stará
s velmi hlubokou láskou.
- Tihle chlápci. - Sakra.
Skvělá odpověď.
A ta energie, chuť o života, ten pozitivní přístup, nehraješ to.
Nasávám tu energii a líbí se mi to. Chci v tom plavat.
Bože!
Ale plavání miluješ.
Chci plavat ve spoustě věcí!
Tak na všechna úžasná manželství!
Mám z vás radost.
- Mám vás ráda. - Mám vás rád.
- Můžu si sednout? - Můžeš.
Pojď.
Time, čeho si na Alex nejvíc ceníš?
Že se nebojí.
A čeho?
Tečka.
Ona to ví.
My ne. Jsi na výslechu.
- Baví mě být s Alex. - Jo?
A ona ví, že si řeknu to svoje a ona může taky říkat to svoje.
Když se ozvu, neboj se ozvat taky. Miluju to.
Mám z vás radost, jsi dobrý chlap.
A ona je fakt dobrá ženská.
- Mám tě ráda, Alex. - Já tebe taky.
- Jsi krásná. - Jsi kráska.
Pochází ze skvělé rodiny.
Už se těším na jejího tátu.
- Tak na tebe a Alex. - To je vše?
Jo, odvedl jsi dobrou práci!
To bylo až moc snadný.
- Je zvyklý na víc. - Jo, to bylo…
Když máš čisté úmysly, snadno projdeš.
- Já čekal, že budete ostřejší. - Díky za účast.
Vaše energie jsou dokonalé.
- S tím souhlasím. - Víš?
On je dominantní, ale ty taky, to je dobře.
- Říkal to. - Hranice.
- Jo. Má štěstí, že tě má. - My víme…
Jo, stane se součástí tvojí rodiny.
- A jsi milá. - Těším se.
Doslova mi připomíná mého tátu.
- Vážně? - To je šílený.
Jo, já chci pravý opak svého táty.
Mám tě ráda, tati, ale…
Přišel jsem na pokoj a viděl těch deset bodů, co jsi napsala.
Říkal jsem si, že to teď ukončíš.
- Ne, neukončím, ale… - Já…
Ale chápeš, proč jsem byla rozhozená?
Jo. A chápeš můj pohled na věc?
- Ano. - Že to nic neznamenalo?
Věřím naší lásce,
ale někdy mě vytáčíš.
Respektuju tě, respektuj ty mě.
Já tě nerespektuju?
Ženská kecá kraviny a ty se chichotáš.
Víš, jak mizerně jsem se cítila?
Takže žárlíš. To nic neznamená.
Bylo to úplně irelevantní.
Ale ty jsi napsala…
osm bodů na papír a já se vyděsil,
že už teď na mně zpochybňuješ osm věcí.
Ne, upřímně… Já… Vidím to takhle.
Miluju tě. Tohle jsem ještě s nikým nezažila.
Já taky, proto jsme tady.
Je to děsivé.
Vidím v tobě tolik.
Vidím celej svět.
A důvěra a respekt jsou pro mě důležité…
Bolí mě, že máš pocit, že jsem tě nerespektoval, nic to neznamenalo.
Pro tebe, ale…
Ale pro tebe to tak nebylo.
Nemůžeš ignorovat moje pocity.
Musím to vidět z tvého úhlu pohledu.
Chápu tvůj pohled na věc, ale chápej i ty ten můj.
Jsme otevření, jsme upřímní. To na nás miluju.
Jsi moje bezpečí.
Vím, že se někdy chovám hnusně, ale já tě hrozně miluju.
Jo.
Pořád na tebe myslím a záleží mi jen na tobě.
- Vážně? - Jistě.
- Co byla ta poslední poznámka? - Delulu.
- Delulu. Mimo. - Jo.
Myslíš, že jsem mimo?
Tak na zdraví!
Jsme doma!
Máme jídlo. Tohle si dám.
Mám radost, že jsem všechny viděl.
Mňam.
Pojďme si lehnout. Chci slyšet všechny drby.
Ty bys měla začít. Otázky.
- Dobře. - Dobře.
Kdo se vezme. Já a ty? My se vezmeme.
- Já a ty. Zaháčkováno. - Prashadovi.
- Budeme Prashadovi. - Hotovo.
- Tyler a Ashley. - Ashley. Ano.
Myslím, že Tyler a Ashley a my dva…
- Stejné úrovně. - Hodně podobné.
- Jo. - Prostě…
Když jsem mluvil s Tylerem, bylo to na něm vidět.
- Jo! To by měl! - „Tuhle holku si vezmu.“
Jo, ten to má jasné.
A já to mám stejně, vím, že si tě vezmu.
Všichni to z nás cítili.
Všichni si toho všimli.
- Určitě Monica a Stephen. - Dobře. Vážně?
- Ano. - Dobře.
Ty a já.
- Já a ty, Ashley a Tyler. - Ashley a Tyler.
- Garrett a Taylor. - Jo?
- Určitě. 80 % Tim a Ash. - Tim a Ash.
a pak 75% šance…
- Nick a Hannah. - Nick a Hannah. S tím souhlasím.
Ale pořád zbývá dost času, aby to mezi sebou lidi rozvinuli…
Te amo.
Cože?
Te amo.
Taky tě miluju.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Říkám často, ale fakt.
Jo, taky tě miluju.
Panebože.
- Moc mě to bavilo. - Já vím, byla to zábava.
- To bylo fajn. - Byla to zábava. Užila jsem si to.
- Chceš vodu? - Ano, prosím.
Vezmeš mi Stephena Deku?
- Jo. - Prosím.
Děkuju.
- Děkuju. - Samozřejmě.
Těším se na jídlo.
Počkej, jenom zkontroluju…
Chci se ujistit, že je tu pro tebe dost teplo.
Je to nastavené na 24 stupňů…
Děkuju. Všechno mi řekni. Co myslíš?
To, jak se holky vzájemně podporovaly, to bylo nádherný.
Bylo to hezké vzájemné potvrzení,
že se jim pro tebe líbím.
Byl jsem jako…
- „Děkuju, protože Moniku miluju.“ - Bylo to sladké.
- Bylo to fajn. - Jo.
Všem ses líbil. Nejsem překvapená, jsi nejlepší.
V životě. Přišel jsi tam a…
Mám se rozplývat nad holkou, kterou miluju? To je snadný.
- Bylo to tak sladké. - Hračka.
A jsem rád, že mohli moji kamarádi vidět tebe.
Byla jsi na prvním místě mého seznamu od prvního dne.
„Monica je soustředěná a pět kroků napřed.“
Spíš deset kroků napřed.
Chápe, že musíme dělat kroky do budoucnosti
a já jsem spíš v přítomném okamžiku.
Je to velmi dobrá rovnováha,
protože ty pak budeš schopná přijít a říct: „Tak hele,
takhle bychom to měli naplánovat.
Měl bys prodat svůj byt? Měli bychom to spíš pronajmout?
Pojďme vyřešit tohle.“
A uděláš to tak přesně,
jak by mě to v životě ani nenapadlo.
A moje chvíle zase přijde v těch náročných chvílích,
abych ti řekl, ať se tolik nebojíš o budoucnost
a ať si užijeme tuhle chvíli.
A je to dokonalá dynamika.
A hrozně mě bavilo poznat všechny ostatní, protože…
Zlato, miluju tě k zbláznění. Jsem tebou posedlá…
- Zase moc melu? - Nedostanu se ke slovu.
- Moc mě to mrzí. Já vím. - Jsem tebou posedlá, ale Ježíši Kriste.
Dám si radši do pusy tohle.
Je to pro mě moc těžké.
- Rozumím. - Snažím se…
Chci vědět, co mi chceš říct, ale musím…
Máš pravdu.
No tak, zlato.
Máš pravdu.
Musíš sdílet prostor. Vážně.
Je to legrační, ale není to vtipné.
Chápu.
Chtěla jsem s tebou mluvit ohledně Alex a Tima.
Připadalo mi to docela zvláštní.
Nevšimnul sis?
- On se… - Co?
Já nevím, mám pocit, že se tam stalo něco divného.
Ke konci jsme si něčeho všimla. Nevím.
Nevšiml jsem si…
Věděl jsem o nich, ale oni byli na opačné straně.
Blíž u tebe.
Jsem utahaná.
- Miluju tě. - Miluju tě.
- Připraven? - Jo.
Tak jo, jdeme na to.
Jejda.
Děkuju.
Lásko. Dobře.
Zlato, přineseš mi pantofle?
Ty modré, kterékoli.
- Tady máš. - Děkuju.
Řeknu…
Proboha.
- Měl jsem z nás dobrý pocit. - Jo?
Jo.
- Miluju tě. - Miluju tě.
Možná je v koši.
Panebože.
Možná je v koši, ne?
Jo.
Zmačkala jsi to?
- Našla jsem seznam. - Promluvíme si o všem?
O všem asi ne, ale probereme to. Tak jo.
- Jo. - Přečtu seznam.
- Tohle jsem napsala. - Panebože. Tak jo. Sakra.
Důležitější než slova jsou činy.
- Jo. - Chápeš, proč to tam píšu?
- Ano, ale platí to pro oba. - Pro oba, samozřejmě.
Činy jsou důležitější. Když něco řeknu, udělám to.
- Doufám, že uděláš to samé. Respekt. - Jo. Jistě.
Sociální povědomí.
Odhadnout atmosféru.
Když má na mě někdo sprostou poznámku
a ty se tomu směješ a dotýkáš se jí, tak to není dobrý.
Když seš s nějakou ženskou
a ona křičí, že jsem žárlivá…
- Nemůžu ovlivnit, co řekne. - …a ty se směješ a saháš na ní.
Nesahal jsem na ni.
Ponížilo mě to.
Mám být člověk, kterého miluješ a na kterém ti záleží.
A ona se mi posmívala.
- Vžij se do mé situace. - Jo.
Bude tam nějakej starší chlap a já se s ním bavím.
Kecáme a povídáme si.
Ty bys na mě zavolal.
A on by řekl: „Podívej se na něj, on žárlí.“
- Jo. - A já bych jen…
Nelíbilo by se ti to.
Budeme se brát, ne?
Jsme zasnoubení, budeme se brát.
Mám ohledně našeho vztahu obavy, které musíme vyřešit,
abychom měli jistotu, že půjdeme k oltáři.
Chci mít jistotu.
Souhlasím.
Nejsem jediný, kdo je mimo.
- Ahoj. - Dobré ráno.
Až po tobě.
- Jak se máš? - Jsem v pohodě, co ty?
- A co ty? - Dobrý.
- Chceš si sednout? - Jo.
- Chceš sedět venku? - Gauč je v pohodě.
Klidně.
Dobře.
Já vím jen to, že jsme odešli z párty,
všechno se zdálo v pořádku…
- Jo. Jasně. - A najednou je divná energie.
A já se ptám, co se děje, a ty mi toho moc neříkáš.
Já jsem myslela jen na to, že chci zpátky na pokoj,
dát si dlouhou sprchu a jít spát.
Ne, že bych nechtěla být s tebou.
Chybí mi domov. To je celé.
Mohla jsem to vysvětlit líp a asi jsem měla,
ale nechtělo se mi o tom mluvit.
Víš, co se stalo potom, takže…
Chci se omluvit. Pokud jsem vypadal naštvaný, nebo rozhozený,
ale v tu chvíli jsem se cítil hrozně.
Měl jsem pocit, že mě neslyšíš,
nemohl jsem ani dokončit větu, aniž bys mi do toho neskočila.
Měl jsem pocit, že mě nerespektuješ.
Když jsem ti zakryla pusu, tak jsem to tím ještě zhoršila.
Asi jsem se tě tím snažila ovládat.
Chtěla jsem, aby ses přestal rozčilovat.
- Jsme tu druhý den. - Já vím.
Já se takhle s lidmi nehádám.
Chtěl jsem jít pryč, abych se uklidnil,
ale neustále jsi mi předhazovala,
že jsem nejistej.
- Já chtěl jen mluvit. - To jsem neřekla.
Řekla jsi, že ze mě mluví mé nejistoty.
Řekla jsem, že já mám v hlavě svoje nejistoty.
Ne, ale říkala jsi, že jsem…
že ze mě mluví moje nejistota.
Jo, když sis myslel, že můj problém je způsobený tebou.
V tu chvíli jsi mě ani nenechala komunikovat,
nemůžu mluvit.
Několikrát jsem tě přerušila.
Hodně věcí jsi předpokládal, aniž bys věděl, jak se cítím
a co se mi honí hlavou,
to mě hrozně vytočilo, protože jsem v tu chvíli nevěděla,
jak ti to mám teda říct.
Pořád jsi křičel a říkal jsi: „Dobře, mluv.“
A cítila jsem se ponížená.
Omlouvám se za to, jak se to stalo,
ale nemůžeš mluvit a zároveň poslouchat.
Pořád jsi mi skákala do řeči,
tak jsem tě chtěl nechat mluvit.
Neřekl jsem to neuctivě.
A nemůžu tu sedět a předstírat,
že ses zachovala zcela správně.
V tom je problém.
Pro každého z nás je neuctivé něco jiného.
To je fér.
Říkal jsi věci, které ti nepřipadaly neuctivé,
protože to nebyl tvůj záměr, ale já jsem to tak cítila,
proto se to pořád stupňovalo
a já byla ještě víc naštvaná.
Nedokázala jsem s tebou ani mluvit.
Než jsem odešel, řekl jsem ti,
že mě neposloucháš.
Snažím se ti říct, že můj jazyk lásky je naslouchání.
Mám pocit, že jsi vůbec nenaslouchala tomu, co říkám.
Chápu, že jsi zraněný.
Nevím, co víc říct…
abychom to překonali, ale omlouvám se.
Když zase nastane situace, kdy přemýšlím, nebo nechci mluvit,
tak ti to nejdřív řeknu, než se úplně vypnu.
Už jsem ti řekl, že když odejdu, tak je to z respektu.
Několikrát jsem se o to snažil.
Když jsem se snažil odejít, tak to byl taky problém.
Když potřebuju svůj prostor, dej mi ho.
V pohodě, já myslela, že už se nevrátíš.
Jak sis balil svoje věci a odcházel…
To je něco jiného, než potřeba prostoru, to je odchod bez návratu.
- Překročená hranice. - Když…
Mám hranice, které nemůžeš překročit.
Včera se stalo pár věcí, které fakt nebyly v pohodě.
Říkala jsi spoustu věcí.
A hodně zblízka.
Neberu…
Naznačila jsi o mně a mé povaze věci, které neberu na lehkou váhu.
A neberu…
když mi někdo říká jinak než mým jménem.
V tom je ten problém.
Já se snažím pohybovat a jednat jen v mezích lásky.
Miluju tě. Máš na prstě prsten.
Ale musím mít také dost respektu vůči sobě.
Musím přijít na to, jak se dostanu do dobrého rozpoložení,
abych tě zase dokázal
vidět jako svou manželku a matku svých dětí.
Co z toho pro nás vyplývá?
Nejsem si jistý.
Pojď ke mně.
Ještě blíž.
Radši ne.
Dobře.
Chceš dál spát v oddělených pokojích?
Já nevím. Na to se mi teď těžko odpovídá.
Jo.
Můžu ti říct, že jsem sem šel
s jasným záměrem. Myslel jsem si,
že to bude náš poslední rozhovor.
Chci, aby ses vrátil.
Byla bych za to ráda.
Omlouvám se.
Miluju tě.
Můžeme to napravit.
JEŠTĚ UVIDÍTE
Jde mi o nás, jsme tým. Nikdy ji nechci opustit.
Jinak si mě nepřej.
Bože!
Být tady s tebou je perfektní.
Jsem ochoten udělat kompromis a dělat, co chce,
aby se cítila dobře. Bude v dobrých rukách.
- Tu holku si vezmu. - Je to zábava, ale přijde realita.
Neznáme tvou historii, nemůžeme říct, zda jsi dobrý člověk.
Moje rodina jste vy.
Pokud se vám nebude líbit, tak s ním nedokážu být.
Nejsem tu pro její peníze.
Ublížíš jí a já ti ufiknu koule.
Já tě miluju, jenom je toho na mě trochu moc.
Vážně.
Snažím se ze všech sil, abych tě pochopila a pracovala s tebou,
protože já tohle hodlám dotáhnout do konce.
Já myslel, že lásku znám. Neznal.
Běžte na pokoj!
Mám pocit, že nás nemůže nic rozdělit.
Čekal jsi mě takovou?
- Čekal jsem, že budeš hezká. - To mi můžeš říct.
- Požádal bys o ruku? - Jo.
Nechci, aby si ublížil. Je to velké životní rozhodnutí.
Nechci, aby to zažil.
Nastala situace, že se zamiluješ do chlapa a jsou tam otazníky.
Udělal jsem hloupé rozhodnutí.
To se mi snad zdá.
Podle mě jsi krásný, hluboký člověk.
- Mluvili jste o tom, jak jsem báječná? - Jsme dost zralí…
Jsi dost zralý? Všechno znáš ode mě.
Já z tebe udělala chlapa.
- Včera mi napsala moje ex. - Odepsal jsi?
- To je nejhorší. - To je jedno. Nezáleží na tom.
Prezentuje se jako dokonalý chlap.
Nyní se ukáže, zda je láska slepá.
Ty do toho jdeš naplno. Já se jen bojím, že ona ne.
Co se děje?
Když řeknu, že…
Překlad titulků: Zuzana Matějková