Bună dimineața din Arlington, Virginia!
E o dimineață de toamnă frumoasă.
Garrett s-a trezit de câteva ore și a lucrat de la distanță.
Din fericire, eu nu lucrez azi.
Hai să-l vedem pe Garrett în bucătărie!
Garrett, vrei să saluți?
Salut!
Prietenii mei au vrut să ne felicite și ne-au trimis niște flori minunate.
Avem niște labrid din Pacific care se dezgheață pentru cină.
N-a mai mâncat pește prins cu harponul.
- Abia aștept. - E entuziasmată.
Am de rezolvat niște treburi, iar apoi fac planuri pentru nuntă,
despre care vom discuta diseară.
O să mă tund. Lui Taylor nu-i place freza mea.
- E oficial. Am înțeles. - Nu e adevărat.
- Am auzit când a zis. - N-am zis niciodată așa ceva.
- Eu… - N-am zis așa ceva. Când am zis asta?
N-ai zis nici că îți place freza mea.
E prima noastră ceartă?
DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
16 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
Șezi!
Vorbește!
Jos!
Nici că aș fi putut avea… nu un copil vitreg mai bun, ci…
Un fel de copil vitreg. Nu era copilul meu.
Acum e. Vom avea șapte copii.
Nu, nu sunt de acord cu așa ceva.
Patru.
Trei.
Și jumătate.
- Cum adică? - Mai încercăm.
- Trebuie să fie numere întregi. - Doi.
Doi.
- Bine, doi copii dacă… - Dacă primul e băiat, vei vrea și o fată.
- Dacă vom avea mai întâi o fată? - E în regulă. Ce contează ordinea?
- Dacă fac doi băieți, vreau și o fată. - Da.
Trebuie neapărat să meargă la grădiniță. O să-l duc pe Timmy la grădiniță.
- Timmy? Nu! - Micuțul Timmy.
De ce Timmy?
- Cum să-i spunem? Micuțul DeAndre? - Nu.
Nu! John? Nu știu.
- John e la fel ca Timmy! - Nu! Timmy e…
Nu alegeam eu numele băiatului?
- Am niște nume grozave. Nu ți le spun. - Bine.
Da, am niște nume speciale. Nu se compară cu Ashley.
- Îmi place Ashley. - Da, sigur.
- Încercăm să facem copii. - Nu încercăm.
- Nu încercăm nici să nu facem. - Ba eu încerc.
O iau razna dacă sunt însărcinată când mă mărit.
- Deci nu facem sex până la anul? - Nu, nu sunt de acord cu asta.
Nu! Nu-mi place, îmi arunci niște priviri ciudate.
Ce priviri îți arunc?
- Nu încerc să… - Știu că nu…
Zi-mi cu ce pot să te ajut!
- Poți fierbe niște paste. - Ce plictiseală!
- Tu ai vrut să mă ajuți. - Voiam să toc niște ingrediente.
M-ai întrebat cu ce să mă ajuți.
Ți-am zis să fierbi pastele și ai spus „nu”.
- Nici măcar nu văd pastele. - Da, pentru că nu le-am scos.
Mă gândeam că ai uitat să cumperi.
Nu văd paste aici.
Nu, sunt în dulap.
- Sunt pastele mele preferate, buccanti. - Cabadussi.
Le fierb acum?
- Da. - Bine.
Cum setez temperatura? Pun la mediu sau îi dau tare?
Trebuie să atingă temperatura de fierbere.
- Zi-mi temperatura! - Să fiarbă.
- Știi să le fierbi? - Da.
- Tu mi-ai spus că gătești. - O să… Da.
Câtă apă să pun? O umplu pe trei sferturi sau pe jumătate?
Pe jumătate, nu?
Sunt doar…
Nu e nimic mai simplu decât să fierbi paste.
N-am mai fiert de mult.
Dar mă descurc. Nu vreau să te supăr.
Pe trei sferturi, nu?
Stai liniștit, le fierb eu.
- Știi să fierbi paste, nu? - Am fiert o dată.
Ai fiert paste doar o dată?
Faci mișto de mine?
Ai vreun sfat pentru întâlnirea cu fratele tău?
Nu.
- Nu? - Îl las să te facă arșice.
Să fiu eu însumi, nu?
Da.
Doar dacă te schimbi cu totul. Glumeam. Da.
- Deschizi tu? - Da.
- Ce faci? - Nimic interesant.
- Ce bei? - Vin alb.
- Îți torn eu? - Da. Fii un gentleman!
Da.
- Ce înălțime ai? - Am 1,80 m.
- Uneori am 1,80 m cu pantofi. - Nu are 1,80 m.
- Suntem cam la fel? - Nu, Nick e cât mine.
- Da. Sunt cât tine, nu? - Da.
- Așa mă simt… Doamne! - Să vedem cât întindem brațele.
- Te-am luat. - Da.
Cum credeai că arată Hannah?
E ciudat. Când spui că te-ai îndrăgostit de cineva în capsule
și nu-ți pasă cum arată,
chiar așa este.
Îmi place că spune ce crede și nu îi e frică…
Vreau pe cineva care să mă pună la punct.
- Să fii sub papuc. - Vreau să-l țin sub papuc.
Nu știu dacă ți-a zis, am avut doar două iubite până acum.
- Doar două? - Da.
- Câți ani ai? - Am 28.
Mă simt mai bine. Eu n-am avut niciuna.
- Niciuna? - Da. Nicio iubită.
- A fost prima căreia i-am zis că-s gay. - Da.
Pentru că a fost mereu genul de fată face ce vrea ea.
Ne place să ne ciondănim uneori. Ea zice: „Scoate câinele la plimbare!”
Iar eu zic: „Nu!”
Asta îmi spune mie.
- Te-a cicălit cu curățenia? - Crezi că-s obsedată de curățenie?
Știe că îmi place curățenia.
Eu nu las mizerie.
Când vin acasă, nu-mi place să găsesc haine ude în mașină și vase în chiuvetă.
M-am enervat foarte tare aseară.
Mașina noastră usucă hainele cinci ore.
Hainele se tot învârteau acolo.
Le-am scos din uscător dimineață când m-am trezit.
Când m-am trezit, mi le pusese în pat ca să le strâng.
Așa e când ești șomeră.
Doar tu poți fi răutăcioasă?
Te supără că eu câștig mai bine.
- Ea… - Ba nu, mă bucur.
Cu ce te ocupi?
- Sunt agent imobiliar. - Bine.
Ca tot omul.
Mersi.
Sunt foarte bune.
M-am domesticit.
Pentru că sunt șomeră.
Îți poți găsi rapid de lucru.
Eu fac o glumă amuzantă, iar tu exagerezi și spui ceva răutăcios.
- Asta n-a fost o glumă. - Ba da.
Nu cred că știi să glumești.
- Amândoi trebuie să mai exersăm. - Nu crezi că-s amuzantă?
La culme.
Ești foarte amuzantă.
Ai dres busuiocul!
Urma să zic că toată lumea crede că sunt amuzantă.
Doamne!
Știi ce înseamnă că te-ai ars?
Ce înseamnă? Că te-ai prăjit?
Nu contează. Mă duc la baie. Scuze!
- E cald. Îmi dau jos jacheta. - Da.
Să nu crezi că m-a supărat gluma cu șomajul.
- Mi s-a părut amuzant, dar… - Nu sunt așa de sensibil.
Hannah ar spune ceva de genul ăsta.
N-ai fost aici, dar Hannah a fost…
nu neapărat brutală, dar mi-a zis niște mici cruzimi.
Pot să suport, dar a 20-a oară zic: „Ajunge, am înțeles.”
Și eu am avut problema asta cu ea.
- E grozavă, dar e și… - Da.
Spune ceva și, dacă răspund cu aceeași monedă, e o problemă.
Da. O iubesc așa cum e, dar spune niște chestii care te afectează.
Știi ce zic? E greu să le ignori.
Nu știu despre ce vorbeați.
Bârfeam și noi. O iubești pe Hannah?
- Da. Ai fost vreodată îndrăgostit? - Nu, urăsc bărbații.
Și eu.
Cu excepția lui Nick.
- Cât timp mă și iubești, e în regulă. - Urăsc să te iubesc.
Stăm aici de două ore, dar n-a zis nimic bun la adresa mea.
Ceea ce e în regulă.
- Am zis ceva bun la adresa lui? - Stai să mă gândesc!
- Nick, cred că ești chipeș. - Doamne!
- Și răbdător. - Bine.
Nu degeaba mi-ai picat cu tronc. Ție ce-ți place la mine?
Îmi place că nu trebuie să-ți schimbi felul de a fi pentru mine.
Îmi place că ești independentă. E foarte sexy.
Iar faptul că ești sigură pe tine te face frumoasă.
Bine. Continuă!
Te iubesc. Mersi. Aveam nevoie de asta.
Aseară am zis: „Pe el îl vreau de bărbat.”
- După povestea aia? - Ai reacționat bine.
Ce îmi place cel mai mult la tine e că ești foarte empatic
și știi să spui ce trebuie la greu, iar Monica chiar avea nevoie de asta.
A fost foarte recunoscătoare. Și eu, la fel.
Ai dat dovadă de maturitate și delicatețe.
A fost foarte sexy.
Ura nu o va face pe Monica să se simtă mai bine. Va depăși momentul.
M-a rugat să vorbesc cu el, să văd ce face.
Am zis că voi vorbi, deci… Asta spune multe despre caracterul ei.
- Merită să aibă un Garrett. - Da.
Serios.
Tu meriți un Garrett.
- Eu merit o Taylor. - Da?
Adică o blondă care e vedetă pop internațională sau…
Mulțumim.
Abia aștept să te duc la San Diego.
Apreciez că ești dispus să faci o asemenea schimbare,
să te muți în alt oraș în capătul opus al țării doar ca să fii cu mine.
Da, asta îi îngrijora și pe ai mei…
Mama mi-a scris un e-mail azi: „Te însori cu ea. Noi abia am cunoscut-o.”
Vor să-mi arate că mă susțin, dar sunt surprinși.
Mi-e greu să-ți relatez ce îmi spun părinții mei.
N-au nimic cu tine, dar poate fi interpretat așa,
iar cineva mai slab de înger ar intra la idei.
Nu zic că mă las afectată de ce zice mama ta,
dar au fost momente în care m-am simțit…
foarte nesigură pe mine și nu sunt obișnuită.
Vreau să știi că îți respect relația cu părinții
și trebuie să puteți discuta între voi.
Vreau să puteți avea discuții sincere despre mine, iar eu să nu particip.
- Nu o iau personal. - Bine. Mă bucur.
N-are nicio legătură cu tine. Ei nu te cunosc.
Să sperăm că ne putem convinge părinții că suntem raționali,
că sentimentele pe care le avem unul față de celălalt sunt autentice
și că ne potrivim.
Apreciez că vrei să vii la San Diego
să vorbești cu ai mei, mai ales cu tata, care nu vrea să fie filmat.
Și nu pentru că nu e de acord cu acest proces. Nu e genul lui.
Dar dacă te va cunoaște personal și va vedea că mi-e bine,
va vedea cum mă simt
și va petrece mai mult timp cu viitorul meu soț…
Când îmi vei cere mâna, va fi cu totul altfel.
Am nevoie de asta ca să ne putem căsători în două săptămâni.
Dacă îl voi cunoaște pe tatăl tău și te voi cere, iar el nu va fi de acord…
Nu știu ce să…
Deci…
- Și… - L-aș înțelege.
Nu mă cunoaște.
Da.
- Nu știe ce relație avem. - Da.
E important să ne gândim la asta.
Dacă familiile noastre nu sunt de acord cu cronologia,
e bine să ne căsătorim?
Putem trăi cu asta și putem depăși momentul?
Eu cred că da.
Dar trebuie să ne gândim la asta.
Da. Chiar dacă ai mei n-ar fi de acord și n-ar veni la nuntă, eu tot aș face-o.
Îi iubesc foarte mult, dar ei știu că decid singur.
Știu că e important pentru tine să primești binecuvântarea alor tăi.
Și mă sperie ideea că ar putea să se opună
pentru că îmi doresc foarte mult să fiu cu tine.
Mă doare să mă gândesc la asta.
Vreau ca tatăl tău să fie de acord.
15 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
APARTAMENTUL LUI TIM
- Bine. - Asta e.
Bârlogul meu modern și șic.
- Îmi place. - Da.
Ia te uită!
Consider că, dacă cineva îmi vede casa, înțelege mai bine cine sunt.
Casele oamenilor spun multe despre ei înșiși.
Vasul de lut era în casa străbunicilor mei din Georgia.
Avionul e din Carolina de Nord.
Churchill, fiindcă m-am născut în Anglia. Iar asta e ultima poză cu surorile mele.
Pentru mine, fiecare obiect are locul lui,
dar nici nu vreau să se creadă că nu sunt dispus să schimb nimic.
Mi-am aranjat casa gândindu-mă că aici vreau să-mi întemeiez o familie
și apoi mai vedem.
Mănânc întruna crochete de pui în formă de dinozaur.
- Ce? În formă de dinozaur? - Da, sunt mai gustoase.
- Iar ăsta e dormitorul meu. - Îmi place.
Aici e baia.
Asta e chiuveta ta.
Te rog să îți ții lucrurile pe partea ta.
Aici e chiuveta mea.
Bine.
Ăsta e dulapul. Am loc.
Nu știu dacă încap toate hainele tale, dar…
- Sunt multe. - Cred.
Uită-te în spate!
Regele și prințul familiei. Prințul Roderick.
- Știi ceva? - E prințul Roderick.
Zici că ești la muzeu.
- La Salonul Churchill. - Bine.
E o casă foarte masculină, clar.
E un bârlog de burlac foarte modern.
Da.
Cum te simți în apartamentul meu?
- Crezi că te-ai putea acomoda? - E foarte primitor.
Dacă mă mut aici, o să am un cuvânt de zis?
- Desigur! - Trebuie să schimbăm canapelele.
Pot renunța la ele, dar îmi place pielea maro.
- E a câinelui tău? - Da, câinele meu are canapea lui.
De vor bărbații fotolii rabatabile?
Ia uite!
- Imaginează-ți… - Tata are unul la fel.
Bine. Strămoșii tăi și-ar fi dorit așa ceva.
Când visau să o ducă mai bine, nu la asta se gândeau.
Ba da. Visurile strămoșilor mei au prins viață.
Cum te simți?
- Am emoții. - Mama vrea să mă protejeze.
Tatăl meu nu e aici și simte că trebuie să îi ia locul.
Nu i-au plăcut foștii mei iubiți, dar asta pentru că nu erau de soi.
Ești foarte diferit de foștii mei iubiți. O să fie în regulă.
- Da. - Te iubesc. Te va plăcea și familia mea.
- Vor vedea că ne iubim. - Da.
Au sosit.
Bună!
Bună! Mucho gusto!
- Bună! - Mamă! Doamne!
El e Ramses.
- Bună! - Îmi pare bine.
- Stai jos! - Mersi.
Doamne, arătăm de parcă am fi toți rude.
Tu câți frați ai?
Am un frate mai mare. Avem tați diferiți, dar…
Bun-venit în familie!
Înțeleg perfect.
- Pe bune. - Serios.
Tații noștri fac o echipă de volei.
- Da, la propriu! - O echipă întreagă.
Chiar așa e!
- Unu, doi, trei… - Trei, patru, cinci…
Nu era o critică la adresa ta.
Arătați ca frații. E ciudat.
Nu arătăm ca frații!
Vreau să se consemneze
că albii se cuplează între ei
și arată tot timpul ca frații.
Nu vreau să aud că arătați ca frații.
- N-a vorbit despre cum arată. - Așa trebuia.
- Ci despre gusturi la capitolul modă. - Nu le are cu moda.
- Nu avem aceleași gusturi? - Nu, deloc.
- N-o asculta! - Moda breakdance din anii '80…
Nu…
- Cu codiță… - Stil El DeBarge.
- Părul permanent din anii '80… - Nu vă place?
- Nu. - Nu putem da vina pe părul lui.
Dacă vă dă impresia asta…
Ce te-a atras la Marissa?
Sunt o grămadă de bărbați care sunt îndrăgostiți de fiica mea.
Da, are o personalitate magnetică.
Da, știu.
Întotdeauna mi-am dorit pe cineva amuzant și jucăuș.
Ne potrivim în ceea ce privește felul de a gândi.
Și reușim să comunicăm foarte bine. Ea preferă să abordeze lucrurile dificile.
- Am avut un moment mai dificil. - Era inevitabil.
A vrut să o las în pace. Mi-a zis să n-o ating.
- Așa i-am zis. - A zis că vrea să se liniștească.
Am zis: „Bine.” Am vrut s-o las să-și dea seama ce simte.
I-am zis că sunt alături de ea.
Mă bucur că am avut și această experiență,
pentru că la Cabo și în capsule totul a fost minunat,
dar trebuia să mă conving că nu e doar o pasiune trecătoare.
Vreau să fim împreună.
Mă văd având cu tine o căsnicie lungă și frumoasă.
Important e că mă vezi așa cum sunt.
Și cred că și tu simți la fel.
- Simt că mă înțelegi foarte bine. - Da.
Zi-mi ce e ăsta!
Când erați mici, nu-mi permiteam să vă fac albume foto,
așa că țineam pozele în cutii de plastic.
Da.
Marissa m-a rugat de multe ori să fac un album,
așa că am făcut unul cu poze cu voi.
- Pe asta n-am mai văzut-o. Mersi. - Cu plăcere.
- El mi-a arătat unul. - Îmi plac albumele.
- E tata. - Aici sunt cu tatăl tău.
- E tatăl tău? - E poza mea preferată cu voi.
- Mamei îi place poza asta cu noi. - Era ziua ta.
- Ăsta e anul? - Ce fericită sunt!
Vedeți ornamentele? E ciudat.
Eram așa de săraci, că a trebuit să fac de mână ornamente
ca să putem împodobi bradul.
Nu ni le permiteam.
Foarte tare! Și noi aveam în brad un înger asemănător.
Eram atât de săraci, că îmi puneam mâinile în șosete în loc de mănuși. Era jenant.
- Ai același zâmbet și acum. - Zâmbea mereu.
- Erați drăguți când erați mici. - Îmi place.
- Am fost măritată. - Da.
Apoi am divorțat. La 35-36 de ani, creșteam singură patru copii.
Mă trezeam dimineața la ora 04:00, lucram,
apoi stăteam noaptea să învăț pentru școala de asistente.
Ea va fi avocată, dar mi-a spus mereu
că vrea să își crească singură copiii.
- Da. - Și să stea acasă, deci…
Ce planuri ai? Cum vei avansa în carieră?
Acum e bine că ai o slujbă, dar în viață se întâmplă diverse.
- Mă gândeam să îmi reiau studiile. - Ce facultate ai făcut?
Am mers la facultate, dar am renunțat.
Am renunțat fiindcă tata a murit când aveam 20 de ani.
Și nu îmi era clar ce voiam să fac în viață.
Chiar dacă n-am terminat facultatea, am avut mereu o slujbă.
- Mă întrețin singur. - Înțeleg.
Dacă te descurci în Washington, nu ești un vagabond.
Nu s-ar încurca cu un vagabond.
Dar vreau să mă asigur că nu te bazezi pe diploma și pe banii ei.
Dacă apare un copil în această relație,
n-ai vrea să stau cu voi și să fiu dădacă fiindcă fiica mea trebuie să muncească.
Mama nu vrea să stea cu mine fiindcă crede că sunt rea.
- E o scorpie. - Eu…
E autoritară.
- Da. - Da.
- Am încercat să fiu autoritară cu el. - Am văzut.
- Am discutat despre asta. - Da.
Nu e o problemă, pentru că îi cunosc trecutul.
Mi-a zis că dădeam directive marinarilor.
E obișnuită să dea directive.
Trebuie să ai și tu inițiativă. Îi place.
Are, de asta ne încontrăm.
Voiam să vă spun că am mai fost căsătorit o dată.
M-am căsătorit de tânăr, la 25 de ani.
Nu erai prea tânăr pentru a te căsători.
- Era iubita lui din liceu. - Ce s-a întâmplat?
Când te căsătorești, descoperi multe despre o persoană.
Mie îmi explici?
Înțelegeți.
Ne-am căsătorit și am descoperit că eram incompatibili pe mai multe planuri.
Dar ceea ce ne-a îndepărtat a fost…
faptul că ne raportam cu totul altfel la religie.
Și m-am gândit că ar fi fost nedrept față de amândoi
să îi impun un stil de viață care nu i se potrivea.
Atunci am simțit că cea mai mare dovadă de iubire era să-i permit să…
- Ați fost de acord să divorțați? - Da.
Nu a fost doar decizia ta. Ați căzut de acord.
Ne era clar că o luăm pe căi diferite.
Când povestești, pare că ești un sfânt.
„Ea a fost de acord, tu ai fost de acord…”
- Am decis împreună. - Bine.
În capsule mi s-a părut un avantaj. Am fost căsătorit și știu ce funcționează.
Așa că îmi e clar ce caut.
- Nu cred că e mare lucru. De ce ar fi? - De acord.
- Asta e. - Toți avem un trecut.
Dincolo de o hârtie, ce înseamnă căsnicia pentru tine,
mai ales că ai mai fost căsătorit?
Un angajament față de un om de a te dezvolta alături de el,
de a întemeia o familie și de a trăi împreună.
- Mă duc la baie. - Mă pupi de la revedere?
- Mă întorc. - Se duce doar până la baie.
Da.
- Te iubesc. - Și eu.
- Ador albumul. Abia aștept să mă uit. - Bine.
Ce mă preocupă cel mai tare e că…
Sunt sigură că ți-a spus în capsule
că au avut o copilărie dificilă.
Au muncit din greu ca să ajungă unde sunt.
Au făcut toți facultate. Trăiesc pe picioarele lor.
Și sunt foarte mândră de ei.
După mine, căsnicia nu e pe viață. Ar fi frumos.
Da.
Ar fi frumos să dureze toată viața, dar nu cred că e posibil.
Poate 15-20 de ani. Cât e bine, e bine, iar apoi se termină.
Vă tolerați până se termină.
Cred că ar trebui să semnați un contract prenupțial.
A muncit prea mult ca cineva să profite de ea.
A suferit deja din cauza bărbaților, din cauza tatălui ei și a tatălui vitreg.
Nu vreau să profite de ea un soț care nu câștigă destul.
Dacă o iubești cât spui, n-ar trebui să te deranjeze
să semnați un contract prenupțial, ca să vă puteți despărți fără probleme.
Putem semna un contract prenupțial. Știu că a muncit mult.
Știu că i-a luat ani buni să ajungă unde e.
Eu nu… Nu sunt interesat de banii ei.
Acum n-are bani, n-a terminat Dreptul. Dar nu vreau să se profite de copiii mei.
N-am nimic împotriva ta.
Da, nu o iau personal.
Dacă te iubește cu adevărat și e dragoste mare în acest moment…
Am văzut-o când a fost îndrăgostită la liceu și la facultate.
Ne-am certat puțin, dar acum e ceva serios.
- Da. - Dar nu vreau să mă stresez.
Nu vreau să-mi fac griji pentru fiica mea în ziua nunții.
Nu mă interesează ce se întâmplă la nuntă.
N-aveți decât să vă luați, eu o voi susține mereu.
Indiferent ce se întâmplă, ea știe asta.
Voi fi mereu alături de ea. Toți știu asta.
Sunt întru totul de acord.
Nu-mi pasă ce faceți pe urmă. Ești binevenit în familie.
- Cât timp o faci fericită. - Mersi.
- Da. - Eu o susțin.
Îmi dați binecuvântarea dvs.? Asta e?
- Da, mamă! - Îmi dați…
Nu, fiindcă nu cred că iubirea durează o viață.
Primesc aprobarea dvs.?
Pentru mine contează ce vrea Marissa.
E îndrăgostită lulea de tine, deci…
- Zece, 20 de zile, cât o dura. - Da, e greu să…
Dintre toți iubiții pe care i-a avut, îmi placi cel mai mult.
- Nu știu dacă te plac. Te-am văzut azi. - Da, aveți nevoie de timp.
Dar îmi inspiri ceva…
Cred că o să fii un cumnat bun.
M-am întors.
Ce s-a discutat?
Nu va fi de acord fără contract prenupțial.
N-am nevoie de binecuvântarea ei.
- Semnezi un contract prenupțial? - E treaba mea.
- Nu deveniți miliardari! - E lipsit de etică să fii miliardar.
N-aș vrea să fie nici milionară.
Vreau doar… Vreau să fiu miliardară.
- Nu vreau să adun avere. - Putem fi milionari.
Sigur.
- Facem mai întâi nunta? - Ne dai binecuvântarea ta, mamă?
Nu știu. Faceți contract prenupțial?
Dacă îi faci vreun rău fiicei mele, îți tai ouăle.
14 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
Mersi.
Ai emoții?
Am emoții legate de întâlnirea cu ai ei, fiindcă ne vom vedea des.
Dacă nu se simt în largul lor cu mine sau nu aprobă relația noastră,
nu va merge.
- Bună! - Bună!
- Bună ziua! - Bună, mamă! Arăți bine.
Mersi.
- Bună, Nick! - Bună ziua! Mă bucur să vă cunosc.
- V-am adus flori. - Mulțumesc.
- La mulți ani cu întârziere! - Mulțumesc.
Eu nu primesc flori?
Data viitoare.
- Îmi pare bine. - Și mie.
- Ce faci? - Bine.
- Arătați grozav. - Mersi! Și tu.
Ești sexy.
Zice că sunteți sexy.
Ți-am luat o șapcă cu Capitals. Știu că îți place hocheiul.
- Da. - Eu nu patinez. Va trebui să mă înveți.
- Ryder se va apuca de fotbal. Îl ajuți? - Da.
Știi pe ce poziție ai juca?
- Atacant sau… - Kicker?
Eu eram kicker, așa că…
- E la fel de tare. - Ryder ar putea fi quarterback.
- Da, mă gândeam eu. - Da.
Ați știut imediat că sunteți interesați unul de altul?
S-a remarcat imediat între cele 15 femei…
- Prin accentul meu. - …cu care vorbeam.
- Am zis: „Bună! Sunt Hannah.” - Da.
Energia asta debordantă e exact ceea ce căutam.
E drăguță, e ușor să vorbești cu ea. Ne-am apropiat din ce în ce mai mult.
- M-a cucerit treptat. - Da. Și taică-tu, la fel.
- E un proces continuu. - Așa funcționează.
Nici după atâția ani nu sunt absolut sigură.
- E nevoie de strădanie. - Da.
- Da, nu e ușor.
- Am avut momente bune și momente rele. - Da.
- Știi? - Da.
Vreau ca soția mea să fie o femeie puternică.
- Vreau pe cineva care să mă stimuleze. - Da.
Și să fie o persoană foarte directă.
E o calitate pe care mi-o doresc.
Uneori, e un pic cam dură.
- Fac eforturi! - Da, se mai cizelează.
Nu-l luați la întrebări?
- Nu e genul meu. - Vreau doar să vorbim cu el.
Putem să vorbim, să ne cunoaștem. De ce să mă ia la întrebări?
Sigur l-ai luat tu.
Nu știu ce rost ar mai avea să-l luăm la întrebări. Faptul e consumat.
- Ați luat o decizie, deci… Nu eu decid. - Da.
- Sunt doar tatăl tău. - Tu ești cea care s-a pricopsit cu el…
- I-auzi! - Pentru toată viața. Nu noi.
Vei fi lipită de el. Legată de el.
- Eu voi fi legat de ea. - Da, probabil.
- Ea obține mereu ce vrea. - Știm.
Amândoi suntem pretențioși cu privire la anumite lucruri.
Dar lista ei e mai lungă decât a mea.
- Vreau o persoană directă. - Sunt perfectă, nu-mi găsește cusururi.
- Vorbești serios? - Da.
- E ușor să te îndrăgostești de mine. - Doamne!
Și de mine.
Da, și de mine.
Da.
Copiilor mei nu le lipsește încrederea.
Așa sunt eu. O țin mereu pe a mea.
Îi caut nod în papură.
Nu mă pot abține.
Le găsește tuturor defecte. „Face asta, deci nu pot…”
- Deci simplul fapt că e interesată… - Dacă am ajuns până aici… Da.
Înseamnă că e ceva acolo.
Sunt foarte critică cu tine, dar ne căsătorim
și vreau să fiu sigură.
Relaxează-te! Pari foarte stresată.
- Da. Încerc să mă calmez. - Da.
Dar nu sunt calmă.
E o fată grozavă. Ați crescut-o foarte bine.
- Mulțumim. - Să știți că va fi pe mâini bune.
Am fost mereu genul care se dedică cu totul.
La școală, în fotbal sau într-o relație, mă gândesc la celălalt.
Așa că o voi susține mereu.
- În viață apar tot felul de dificultăți. - Da.
- Vrei ajutor. - Trebuie să fim prieteni.
- Da. - Trebuie să ne susținem.
Nu uita să aduci șapca aia!
Mă duc după ea.
Ce părere aveți?
Îmi place. E drăguț, e politicos.
Îmi place tipul. Îl cunosc? Nu.
Dar pare bine intenționat.
Îl plac, îl iubesc și mă simt bine cu el.
Dar are niște trăsături care…
Dacă ne-am fi luat după asta, ar fi trebuit să scăpăm de tine.
- Da. - Trebuie să treci cu vederea.
Și să decizi cu ce te poți acomoda.
Să știi care sunt lucrurile de care merită să te iei și pe care trebuie să le ignori.
Taică-tu încearcă să nu plescăie în fața mea. Știe că nu suport.
Nu te lua de chestii mărunte!
Toată lumea are defecte.
Important e să puteți glumi, să te vezi în viitor cu el, să fie un partener bun.
Mă bucur că vă place.
- Sunt stresată. Așa sunt eu. - Îl plac.
- Mă preocupă multe. - Nu te gândi prea mult! Nici prea puțin.
- Da. - Cum îți așterni, așa dormi.
Ar trebui să fiu mai îndrăgostită, dar sunt stresată.
Tu ai un blocaj mental.
- Știu. E problema mea. - Nu e a lui. Pare relaxat.
Tu ești așa…
- Serios? - Da, ești încordată.
- Poate am nevoie de un masaj. - Ai pe cineva care îți poate face masaj.
Nu mi-a făcut masaj. Nu-mi suge nici degetul de la picior.
Doamne!
Despre ce naiba vorbești?
APARTAMENTUL LUI ALEX
Bine, nu-ți ieși din fire!
- Sunt cuminte. - E cam haos.
- Să-mi scot pantofii? - Da, poți să-i scoți.
- Vreau să-ți văd casa. - Nici nu mai contează.
Da.
- O iau eu înainte? - Te rog.
Bine. Intrăm.
Doamne!
- Doamne! - Bine.
M-am tot gândit ce haine să-mi iau cu mine,
nu m-am putut decide și nu le-am mai pus la loc…
- Da. - Bine.
Nu știu cum am ajuns în situația asta.
- Am adunat foarte multe haine. - Înțeleg.
Pe urmă m-am gândit că trebuie să scap de multe.
- Ai o oglindă mare. - Da.
- Păcat că nu o putem vedea! - Doamne!
Tim…
Scuze!
- Vezi sacii de gunoi? - Da.
Sunt haine pe care le donez, pe altele le vând.
Pe unele le păstrez, dar trebuie să le sortez.
L-am spălat și n-am pus pozele înapoi.
- E… - Da. Sunt drăguță, nu?
Ce e asta?
Am mai multe stickere. Vrei unul?
Sigur. Pot să mi-l pun pe frigider?
Bun-venit în casa mea!
E ciudat.
- Să fiu aici? - N-a mai văzut nimeni haosul ăsta.
Pentru mine, faptul că ești aici… e ciudat.
O să fie bine. Mai ales după ce vei pune totul la loc.
- O să fie bine. - Deși e dezordine, mă simt împăcată.
Mă simt ca acasă. Aș putea adormi pe canapea. Încerc să nu adorm.
- Da. - E foarte comodă.
Nu e o canapea comodă.
Știi cum ar fi mai comodă?
Dacă s-ar lăsa pe spate.
APARTAMENTUL PRIETENILOR LUI TAYLOR
Salutare!
Taylor!
- El e Garrett. - Bună!
Am uitat de inel!
Bravo, Garrett! Ai ridicat greutăți cu el?
- Brațul ăsta e un pachet de mușchi. - E puternic.
Ce e ăsta?
Ți l-am adus din Africa de Sud Știu că-ți plac peștii.
Da? E grozav. Mulțumesc.
- Am auzit multe despre pești. - Deliberăm.
- Ne vom obișnui. - E în regulă.
Și ea se obișnuiește încă, așa că…
- Ne așezăm? - Da, haideți să ne așezăm!
Aveai idee cum arată Taylor?
Nu, dar m-a cucerit cu șarmul ei unic.
- Super! - Vrea să se mute la San Diego.
Nu își dorește să-și crească copiii în Fredericksburg.
Mă bucur că ești sinceră cu el. Mă întrebam: „Oare e el știe?”
Visul meu e să mă mut înapoi în San Diego.
Credeam că trebuie să renunț, dar faptul că cineva
vrea să-mi îndeplinească visul este…
- Nu îl pun să se mute în Azkaban. - San Diego e un oraș fantastic.
Dar e departe de Virginia, de tot ceea e familiar pentru tine și ți-e drag.
Îmi fac griji.
Simți că faci mai multe schimbări decât ai vrea?
Dacă te muți din Fredericksburg la San Diego,
renunți la slujbă, la prieteni și familie.
E cam mult.
Înainte s-o cunosc pe Taylor, n-aș fi făcut așa ceva.
De asta se miră și familia, și prietenii.
Dar n-am cunoscut pe nimeni ca Taylor.
Merită să renunț la tot pentru relația noastră.
Lucram 60-70 de ore. Trebuie să lucrez 40.
- Vreau să-mi vând afacerea. Ea nu vrea. - Nu vreau să o vândă.
Dar i-am spus… Mama a fost surprinsă.
A zis: „Chiar ai vinde-o?”
Sincer, merită să renunț la orice pentru Taylor. Îmi doresc să fiu cu ea.
Ne vom întemeia propria noastră familie.
De asta mă bucur.
Cred că ăsta e scopul suprem al vieții.
- Nu-mi pot imagina viața fără ea. - Te iubesc.
Așa că sunt de acord să ne mutăm oriunde vrea ea.
Știu că vom avea o viață minunată, așa că renunț la tot. Sunt nebun după ea.
E un sentiment formidabil. Cred că vom o viață formidabilă.
Sunt topit după ea.
E foarte interesant.
M-am uitat la tine tot timpul.
Nu te-am văzut niciodată uitându-te așa la cineva.
- Pari foarte fericită. - Mă și sperie.
Zic: „Ce ai făcut cu prietena noastră?”
Știi emojiul cu inimioare în loc de ochi? Așa arăți acum.
Îl iubesc mult.
- Sunt fericită. - Ce bine!
Nu te-am văzut ținându-te de mână cu cineva.
- În afară de noi! - Sau atingând așa fața cuiva.
Uite așa…
Am fost șocat.
Cine e ea și ce ai făcut cu Taylor?
Da! Sincer, e dezgustător.
Nu credeam că experiența asta mă va face să fac un „salt cuantic”.
El zice: „Nu asta înseamnă…”
Ce drăguț! Îmi place. E chiar drăguț.
- Zice: „Nu e un salt foarte mare.” - Îmi place!
De fapt, e chiar foarte mic.
În sfârșit, cineva care îi dă lecții lui Taylor la știință.
Copiii voștri vor câștiga Nobelul.
- Da. - Noroc!
Da!
- Pentru iubire. - Pentru voi doi.
Ce impresie ți-a făcut mama? Zi-mi ce crezi!
Cred că a mers bine.
Are nevoie de terapie.
- Da. - Serios.
Contractul prenupțial…
Ce părere ai despre asta?
- Nu mă deranjează. Eu nu… - Știu.
Nu stau cu tine pentru bani.
- Deci… - Deocamdată n-am prea mulți bani.
Da, dar în viitor tu vei câștiga mai mult.
Dar nici atunci nu mă vor interesa banii.
Nu.
Cred că i-a plăcut că am stat de vorbă și i-am făcut o impresie bună.
Cred că e acord cu nunta.
Nu mi-a zis să nu mă căsătoresc.
Dar cred că e de acord.
Știu că frații mei se bucură.
Da.
Crezi că întâlnirea mea cu mama ta va fi la fel?
Deloc.
Când ne vom vedea cu familia ta, va trebui să mă pregătesc înainte ca să fac față.
E foarte haotic.
- E copleșitor. - Da.
Toți sunteți așa.
O să spui „nu” la altar?
- Mă simt excelent. - Bine.
- Ai vreo îndoială? - Nu.
- Nici urmă de îndoială? - Nu.
Sunt hotărât.
Bine.
Când vrei să faci copii?
În trei ani, hai cinci?
Aș zice mai degrabă patru.
Ne căsătorim.
Peste un an împlinesc 32 de ani.
- Nu vreau să am copii la 37 de ani. - Pe urmă.
Da, aș zice peste cel puțin trei ani.
- Nici măcar doi și jumătate? - Ce?
- Ce ți-a venit? - Mă întrebam și eu.
Vreau să avem timp pentru noi.
Trebuie să vorbesc cu doctorul despre anticoncepționale.
Da, nu putem risca chestii din astea.
- Da, riscăm. - Da.
Nu vreau să iau din nou anticoncepționale.
Da.
Nici eu nu vreau să iei
dacă îți vor afecta sănătatea și starea ta de spirit.
Va trebui să folosim prezervative, dar…
Cred că asta e varianta pe care vreau să merg.
- Îți place sexul cu prezervative? - Da.
- Serios? - Am avut niște partide sex grozave.
Bine.
Cred că putem folosi prezervative.
Ce părere ai?
- E de rău! - Nu, păi…
Chestia e că… Da.
Eu nu…
Cu prezervativ, nu e…
Renunțăm la prezervative.
Și…
Putem și să nu folosim prezervative, dar trebuie să acceptăm consecințele.
Pare hazardat, dar asta e situația.
Nu mă deranjează dacă rămân însărcinată.
- Ce e? - Nimic, mă gândeam.
Da.
Nu vreau să te pun în situația de a face ceva ce nu vrei să faci.
Bine. Atunci, putem cădea de acord să folosim prezervative.
Dar nu e prea plăcut.
Sexul ar trebui să fie plăcut pentru amândoi.
Bărbații nu sunt nevoiți să se gândească la așa ceva.
Acum ești nevoit, fiindcă eu nu iau anticoncepționale.
Bine.
Cum vrei tu, iubito.
Vedem ce facem, dar sexul trebuie să fie plăcut.
CASA PĂRINȚILOR LUI NICK
- E interesant. - Da.
O dată o cunoști pe logodnica fiului tău.
Pare ciudat că am o logodnică?
- Da, trebuie să mă obișnuiesc. - Am sărit peste faza cu iubita.
- Da. - Exact asta spuneam și noi.
Abia aștept să văd ce cred părinții mei despre Hannah.
Sună la ușă.
E palpitant.
Părinții mei au emoții mai mari decât mine înainte de întâlnirea cu Hannah.
Nu sunt obișnuiți să fiu îndrăgostit și să-mi aduc iubita acasă.
- Bună! - Bine ai venit!
- Bună! - Bună!
- Ai adus o grămadă de cadouri. - Da, am exagerat.
- Bună! - Doamne!
În sfârșit!
- Ce frumoasă ești! - Mulțumesc.
- Îmi pare bine. - E mama mea.
- Ești frumoasă. - Mulțumesc.
- Bună! - Mă bucur să vă cunosc.
Nick Dorka Senior.
Trebuie să am grijă cu machiajul. Nu vreau să vă mânjesc.
- Mersi că ai venit! - E o plăcere.
- Eram nerăbdători să te cunoaștem. - Ne bucurăm.
Știu că vă place ananasul, așa că v-am luat o solniță cu ananas.
- De unde ai știut? Ce frumoasă e! - E foarte tare.
Și o tavă în formă de ananas, pentru când aveți musafiri.
Doamne! Sunt superbe.
Și o duzină de mingi de golf pentru dvs.
- Nick a zis că doar cu astea jucați. - Mersi.
- E foarte tare. - E foarte frumos.
Mingile mele!
- Ești foarte atentă! Mersi. - Mulțumesc.
- Voiam să-mi impresionez viitorii socri. - Da.
- Ești fiica noastră. - Da.
Abia așteptam să vă cunosc.
V-ați logodit într-un mod neconvențional, dar și eu mă bucur.
Ne bucurăm pentru voi.
- Mă ajuți să termin de pregătit cina? - Miroase foarte bine.
Nick a zis că gătiți excelent. Abia aștept să gust.
Ia te uită! Arată-mi inelul!
- E superb. - Mulțumesc.
Ai mâini frumoase. Trebuie să te mândrești cu el.
- Superb! - Nick l-a ales.
Îți spun ceva. O să aveți copii frumoși.
- Cu ochi frumoși. - Așa a zis și mama.
„O să aibă ochi verzi ca tine, Hannah.
Păr negru și pistrui. O să fie drăguți.”
- Am zis: „Mamă!” - Și pielea frumoasă.
- Mersi. - Scuze că vă întrerup!
- Trebuie să pregătesc cina. - Bine.
- Hannah mă va ajuta. - Se va uita?
- Bine. Vorbim mai târziu. - Pa!
Nu voia să mai plece.
- Mă bucur că ești aici. - Da, și eu.
Chiar mă bucur.
Să-ți spun ce mâncăm. Am făcut ropa vieja.
E cea mai populară mâncare cubaneză.
- Pare delicioasă. - Da.
Ia o gură și spune-mi dacă crezi că mai are nevoie de ceva!
- Nu, e bună. - Îți place?
Nu mai e nevoie de sare. E perfectă.
- Bine, ai trecut testul. - E bună.
Tocmai am cunoscut-o pe logodnica ta. A fost foarte interesant.
- Interesant, nu? - E o fată minunată.
Cum de te-a ales?
Când am cunoscut-o pe mama ta,
m-a forțat să mă schimb în multe privințe și nu mi-a venit ușor.
M-am maturizat mult. Văd asta și în relația ta cu Hannah.
Da, și eu. Îmi dau seama că mă va stimula.
Să am experiențe noi, să încerc mâncăruri noi, să fiu mai bun la serviciu.
Mă stimulează indiferent despre ce e vorba.
Bravo! Te maturizezi.
Îl iubesc pe Nick. Pare incredibil.
În capsule, îmi era puțin teamă la început pentru că…
El nu e așa, dar dădea impresia…
Are o voce plăcută, te face din vorbe. Mi s-a părut că e un crai.
Dar a intrat o dată în capsulă…
- Îi spun Nicky D. „Bună, Nicky D!” - Nicky D!
Fetele îi ziceau „Domnul Seducție”. Îi plăcea.
- Adora porecla asta. - Da.
Nick zice: „Hannah, vreau să-ți spun ceva.”
Zic: „Aoleu, îmi dă papucii.” Zice: „Te iubesc.”
- Am rămas mască. - Doamne!
Da! Am zis: „Serios?” Fiindcă a zis că n-a fost niciodată îndrăgostit.
- Eram șocată. - N-a mai spus asta nimănui.
Am zis: „Și eu te iubesc.”
Și chiar s-a deschis față de mine.
Și-a arătat latura vulnerabilă.
Am avut discuții foarte profunde.
- Nu cred că a mai făcut asta vreodată. - Da.
Nu vorbește mult despre el însuși, dar e un băiat sensibil.
Și e un om bun.
- Are un suflet bun. - E un om foarte bun.
Îl iubesc. N-am întâlnit niciodată un om atât de bun.
E foarte sincer și ține la mine, doar că…
A trebuit să mă maturizez mai rapid decât Nick.
Lucrez de la 15 ani. Mă întrețin singură de la 18 ani. M-am maturizat rapid.
Iar când Nick nu știe să facă ceva, sunt foarte critică cu el.
Știu că am avut stiluri de viață diferite.
Dacă eu știu să fac ceva, nu înseamnă că trebuie să știe și el.
O să învețe până la urmă. Deocamdată n-a fost nevoie.
E singura problemă. E una minoră.
Nu mă îndoiesc de loialitatea sau de dragostea lui.
Copiii mei au fost puțin cam răsfățați.
Vrei să le dai copiilor ce n-ai avut.
- Înțeleg. - Erau pasionați de sport.
Dar nu regret că am petrecut mult timp alături de ei.
- Da. - Am fost la toate meciurile.
Am fost alături de ei clipă de clipă. Asta e cel mai important.
- Sper că nu vor uita. - Da.
De fapt, l-am întrebat: „Nick, vei proceda la fel cu copiii tăi?”
A zis: „Absolut. Știam că sunteți acolo. Sunt cele mai frumoase amintiri.”
Deci…
E obișnuit să aibă în jur femei puternice.
N-o să-ți spună niciodată: „Ești doar o femeie.”
- Niciodată. - N-o să spună niciodată așa ceva.
Nu-l cred în stare să spună asta. E un om prea bun.
- Cred că ne potrivim. - E un drăguț.
Da. Dar mama lui s-ar putea să fie părtinitoare.
Adevărul e că mi-a depășit așteptările.
E gata masa.
- Bine. - Bine. Mi-e foame.
- În primul rând, mi s-a părut frumoasă. - Da.
Zâmbește întruna. E o persoană foarte caldă.
Ține la familie.
- Noroc! - Da!
- Țin unul la altul. - E exact cum ne-a descris-o Nick.
E chiar mai drăguță.
- E delicios. - Mă bucur că-ți place.
- E foarte bun. - Da. Bravo, Hannah!
Mersi. Eu am tăiat avocadoul.
Da. A făcut o treabă bună.
Cred că e îndrăgostit. Nu l-am mai văzut așa de îndrăgostit.
Felul în care se privesc… e diferit.
Când vă veți căsători, cine va găti mai mult?
Îmi place să gătesc. Nick va face grătar, iar eu voi găti.
Dacă asta vrei, nu mă supăr.
Vrea să fie mai bun, să se maturizeze de dragul ei.
Vrea să învețe lucruri noi. Nu l-am auzit spunând așa ceva înainte.
Nick e un om minunat. Nu poți fi așa dacă n-ai părinți buni.
Sunteți grozavi. Știam că așa va fi.
Mersi. Mă bucur nespus să te avem în casa noastră.
Înțeleg de ce Nick e îndrăgostit de tine.
- Ne-am îndrăgostit și noi puțin de tine. - Ce drăguț!
Ești foarte drăguță și mi-ar plăcea să devii fiica noastră.
Aș adăuga că, dacă nu merg lucrurile între tine și Nick,
poți sta la noi, iar Nick poate pleca.
Poți sta la etaj. Dar nu sta aici deodată cu mine!
13 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
Nu cred că se rezolvă totul prin discuția asta.
Ne îmbrățișăm și ne prefacem că nu s-a întâmplat. Eu nu pot face asta.
E ceva foarte important.
Am plecat.
Am vrut să iau distanță, să fiu singură
și să-mi adun gândurile.
Nu reușesc să înțeleg
cum superputerea noastră a încetat să fie o superputere.
Aveam impresia că comunicăm foarte bine.
Și nu înțeleg cum,
cu două săptămâni înainte de nuntă, îmi dai această veste-bombă.
Mă gândesc la toate conversațiile noastre
în care puteai fi aduce vorba și mă întreb de ce n-ai făcut-o.
E vorba de o uniune sfântă.
Ne unim viețile.
Trebuia să fiu la curent înainte să spun „da”.
Nu vreau să-ți pierzi încrederea în mine.
Mai ales acum, având în vedere că ziceam întruna că ne căsătorim.
Ziceai întruna că ne căsătorim,
dar ziceai și că vrei să faci copii acum.
Și mă întreb cum e posibil…
cum ai putut…
să vorbești despre asta.
Nu pot să înțeleg.
Fără să te gândești deloc la trecutul tău.
Am vorbit zilnic despre copii.
Nu ai un copil, ci mai mulți.
Sunt copiii tăi.
Cu cineva cunoscut.
- Ce sex au? - Sunt două fete și un băiat.
Trei copii în plus? E greu de acceptat.
Cine sunt? Simt că ar trebui să știu.
Să-mi arăți poze, să-mi dai detalii. Nu mi-ai zis nimic.
Nu mi-ai arătat nimic.
Documente din care să reiasă că nu ești implicat.
Trebuie să știu tot.
Nu mă supără că ai vrut să ajuți un cuplu să facă copii.
E admirabil dintr-o anumită perspectivă, dar e o problemă
fiindcă simt că nu mi-ai prezentat o imagine completă despre tine.
Și când ți se prezintă o imagine incompletă,
e greu să nu pui la îndoială tot.
Înainte să vin aici, eram o femeie singură
și m-am îndrăgostit de un tip care donează spermă și are trei copii.
E o idee cu care mi-e greu să mă obișnuiesc.
Nunta e peste două săptămâni.
Vreau să fie clar că ceea ce simți e legitim.
Și nu-ți cer iertare, îți cer doar să-mi dai o șansă.
Vreau să ne căsătorim.
Vreau să avem o familie.
Vreau să fii soția mea, dar dacă ai nevoie să reflectezi, te las.
Fac orice ca să te simți confortabil și în siguranță.
Îți repet, te respect și vreau să fii fericită.
Chiar dacă-mi spui că te-ai gândit și ai fi mai fericită fără mine.
Iar eu…
lupt până îmi spui să renunț.
Eram foarte fericiți.
Dar dacă nu ne putem baza unul pe altul, ce ne rămâne, Tyler?
Dragostea? E suficientă dragostea?
Pentru o relație? Pentru o căsătorie? Nu știu.
Îmi pare rău.
Nu mă așteptam deloc la așa ceva.
Nu-mi vine să cred, eram foarte sigură.
Îmi pare rău.
Te iubesc.
Și eu te iubesc.
Dă-mi o șansă, te rog!
Nu vreau ca relația noastră să fie așa sau să se termine așa.
DIN EPISOADELE URMĂTOARE
Pe tine te vreau. Vreau să fim împreună toată viața.
Pot zice oricând: „Ea e cea de care m-am îndrăgostit.”
- Îmi place. - Vreau niște nepoți frumoși.
Te iubesc și mi-am pus încrederea în tine.
Abia aștept să trăiesc cu Taylor.
- De ce râzi? - Mă faci fericit. Nu știu.
Taylor avea încredere în ea. Mi-a intrat pe sub piele.
- Nu știu. - Ce vă îngrijorează?
Nu avem destule informații.
Sexul e important.
Mă gândesc dacă pe termen lung ar fi o problemă.
Ai mei au condus zece ore până aici. Când n-au mai filmat, ai fugit la culcare.
- A donat spermă. Are trei copii. - Ce?
- Da. - Doamne!
- Cine e? - Bohdi!
- Bună! - Sunt așa cum credeai?
- Mă așteptam să fii drăguță. - Poți spune că sunt drăguță.
Mă simt bine când îi aud vocea.
- Ești un om superb. - Mersi.
Am fost atras de tine din prima zi. Chiar te plac.
Dragostea nu e oarbă!
…să mă simt acceptată.
Nu vreau să iau o decizie pripită.
- Știu că ești… - Gata!
- Nu vreau să-ți verific telefonul. - Nu ascund nimic.
Sunt prea multe semnale de alarmă.
- Ce ai vorbit cu Katie? - De ce n-o întrebi pe ea?
- Suntem destul de maturi? - Poate tu nu ești.
Nu e vina mea că ți-a zis că sunt sexy.
Nu va fi ușor.
Vor fi nenumărate momente în care nu vom fi de acord,
dar trebuie să le gestionăm.
Acum veți decide dacă există dragoste pe nevăzute.
- Se însoară cu un străin. - Nu te-a acceptat așa cum ești.
Nu știu dacă o voi face.
Ridicați-vă!
N-o să spun „da” dacă nu intenționez să stau cu tine pentru totdeauna.
Subtitrarea: George Georgescu