TIDLIGERE…
Monica Davis, vil du gifte dig med mig?
Ja, helt klart.
Ashley, vil du gifte dig med mig?
Det ville være mig en ære, Tyler.
Vil du gifte dig med mig?
Helt bestemt.
-Hej! -Hej.
Hej.
-Hvordan går det? -Godt!
-Vil du gifte dig med mig? -Ja!
Okay, nu er det virkelig virkeligt.
-Du er smuk, ved du godt det? -Tak.
Du er et af mine yndlingsmennesker.
Jeg er villig og klar til at ændre mit liv for dig.
-Jeg har det så godt med os. -Det har jeg også.
-Jeg har aldrig følt det her med nogen. -Samme her.
Jeg har ledt efter ham i meget lang tid.
-Det er dét. Uden tvivl. -Ja.
-Har du det sådan? -Det ved jeg først, når du møder min far.
-Virkelig? -Han skal give…
Kom bare an.
Synes du, jeg er kommanderende? Det synes jeg.
Du kan da bare prøve, men jeg er urokkelig.
Jeg magter ikke alt det pis.
-Alt det umodne pis. -Ja. Seriøst. Jeg er en voksen mand.
Jeg var så glad for at møde de andre, for det gør bare…
Skat.
Jeg elsker dig højt. Jeg er helt vild med dig
-For meget snak igen? -Jeg får ikke et ord indført.
Vi hopper om kap…
Nick!
Hun er jaloux! Vær ikke jaloux!
Han pissede mig af.
Pigen sagde: "Din dame er vist en jaloux lille tøs."
Og Nick grinede bare.
Hannah skrev sgu en liste med ti punkter.
"Moden?"
Jeg er bekymret for vores forhold, og hvad vi skal have talt om
for at sikre os, at vi er 100 % på, når vi går til alters.
Jeg vil sikre mig, at vi er klar.
Ikke kun jeg har vrangforestillinger.
Jeg følte mig nedgjort.
Da du gik, troede jeg, du aldrig kom tilbage.
Jeg elsker dig, men jeg er også bare nødt til at respektere mig selv.
Undskyld.
Jeg elsker dig.
Vi kan fikse det.
-Godmorgen fra Cabo. -Godmorgen.
Stephen har inviteret mig ud på en mexicansk restaurant.
Jeg får lov til at køre på de vilde veje her.
-Kryds fingre for mig! -Du klarer den.
Hvad vi ikke gør af kærlighed!
Ferie er fantastisk.
Jeg vil ikke forlade stedet.
Jeg vil aldrig forlade hende.
Det håber jeg ikke.
Jeg kæmper imod.
Hun ser allerede godt ud. Hun vågnede bare og så sådan ud.
Ja, det giver ingen mening.
Jeg har elsket det her.
-Gid jeg kunne vågne til det hver dag. -Vi kunne bare flytte hertil.
Det kunne vi.
Vi fik hvilet os godt i morges, og nød god morgenmad herude.
Er der noget, vi skal arbejde på?
Af og til kan jeg være lidt egoistisk,
eller jeg siger noget, hvor jeg burde have tænkt mig om først.
-Ja. -Hvad med dig?
Jeg skal vist arbejde på at være mindre strid af og til.
Lidt strid er godt, men…
Jeg kan godt være sødere ved dig. Du frustrerer mig nogle gange.
-Jeg bliver aldrig sur, led eller råber. -Ja.
Jeg siger bare: "Ad, Nick. Seriøst." Jeg må være mere tålmodig.
"Seriøst, Nick! Hvad fanden?"
Sådan gør jeg vist ikke.
Skal jeg barbere mig på halsen? Hvad siger du?
Synes du, det vil se renere ud?
Det vil det helt sikkert, men hvad skal stilen være?
-Alt afhængig. Uden hættetrøjen. -Du kan godt gøre det.
-Hvad foretrækker du? -Gør det.
-Fint. Sådan. -Sådan. Færdig.
Hun koster allerede rundt med mig.
Og jeg vil føje hende!
-Han nyder det vist. -Det er skønt.
Okay. Nu går du over gevind.
Du godeste!
Okay.
Jeg var i søværnet i syv år.
Jeg var udstationeret på destroyere og styrede sømændsdivisioner.
-Hej! -Hej.
-Velkommen. -Hej.
Nyder I jeres rejse?
Tak.
Jeg kan navigere et skib, særligt en USS destroyer,
så jeg kunne sikkert styre denne yacht.
Jeg savner at være på havet. Det er så spændende.
-Jeg lukker øjnene. Det er et militærskib. -Ja?
Jeg vidste, du var i søværnet,
men ikke at du elsker både så højt, hvilket giver mening.
Jeg var der i syv år. Ja.
Der var mange gode stunder i søværnet, som at være på havet
og være sammen med besætningen og mandskabet,
men jeg var væk hjemmefra.
Jeg gik glip af højtider, det var svært med forhold.
Det er nogle år siden, men det fyldte meget i mit liv.
Og næsten alle mine venner er fra militæret.
Ja.
-Du ser så godt ud. -Tak. Du ser fantastisk ud.
Jeg tror, vi kan få et supergodt billede her.
Ja! Lad os først optage en video.
-Fald nu ikke i vandet, vel? -Jeg er fra søværnet.
-Jeg er sømand. -Det må du undskylde.
Jeg er søstærk.
-Det ser så godt ud. -Ja?
-Ja. -Og et med ryggen til?
-Ja! Sådan. -Okay.
-Beyoncé… Vent, jeg må vise ringen. -Posér. Zoomer ind på ringen.
Da jeg vågnede i morges, tænkte jeg, jeg ville tage hjem.
Der skete noget i aftes mellem Alex og mig, der ikke var fedt.
Jeg prøver at være positiv, men jeg fordøjer bare det, han sagde.
Jeg vidste, han var vred,
men ikke hvor alvorligt det var, før han talte om det, så…
Ja.
Fordi jeg kan se,
at hun på en måde forstår, hvad det er, jeg mener,
og er villig til at lytte,
så er jeg mere end villig til at blive ved med at udforske det her.
Jeg ved, at han kom her i dag
med alle intentioner om, at det blev vores sidste samtale,
men nu vil han tale med mig igen,
så det gør mig optimistisk i forhold til, at det går den rigtige vej.
Vi skal køre på ATV. Jeg aner ikke, hvad det går ud på.
Især da Tim oprindeligt ikke ville gøre det sammen med mig.
Hun er min forlovede og bliver forhåbentlig min kone.
Jeg elsker virkelig Tim, og jeg vil have ham med mig hjem
og præsentere ham for min familie og gifte mig med ham, men denne situation
har helt sikkert sat det lidt på pause,
til vi har fundet ud af, hvad der sker nu,
og hvad vi gør herfra.
-Stor kamel. -Vildt! Er det dig, der gør det?
-Hvad? -Får den sat i gang?
-Nej. Jeg kan ikke tale kamelsprog! -Det er vildt.
Den bevæger sig meget.
Kan du forestille dig at blive gift om tre uger?
Jeg kan forestille mig at blive gift med dig i morgen.
-Virkelig? -Helt seriøst.
-Vi har klart mere at lære… -Ja.
Men jeg finder nok aldrig nogensinde en fyr som dig igen. Det mener jeg.
-Mange tak. -Tak.
Fantastisk.
-Familie og højtider, hvordan ser det ud? -Ja.
-I forhold til? -Os.
Når vi har fået børn og sådan noget, så må vi vel dele det op.
Sidste år blev jeg hjemme til jul og lavede festmad til mig selv.
Jeg lavede gratineret pasta med os, kålgrønt og kyllingesteg.
Det er sjovt, for jeg gjorde det samme.
Vildt nok.
-Jeg lavede krabbekager og gouda-pasta. -Virkelig?
-Ved du, hvad jeg gerne vil? -Hvad?
Skabe vores egne traditioner.
Mine var skumfiduser med min mor ved højtider, og det gjorde vi hvert år.
-Jul… -Juleaften gør vi det her.
Vi burde lave vores eget juletræspynt.
-Bare en tanke. Bare en idé. -Det er sødt.
Men vi har ligesom en…
Måske ville det være fedt, når vi får børn…
Hvert år begraver vi os i gamle julefilm.
-Jeg elsker julefilm. -Du taler mit sprog.
Jeg har lavet mig en grim julesweater.
-Vi han holde grim julesweater-fester. -Ja.
Jeg er meget glad for udklædnings- og temafester.
Jeg har talt med gutterne om at holde en halloweenfest.
Du er sådan en type, jeg kunne hænge ud med alle steder.
-Det er det, jeg mener. -Ja.
-Vi skal snart giftes. -Det er skønt.
Er du klar? Lad os gøre det.
Nick, var det sjovt?
Du gode gud.
-Det gør jeg ikke igen. -En tur til?
Nej, jeg er ikke klar til at dø.
Sig ikke sådan noget, Nick!
Du gode gud!
Jeg håber, jeg stadig kan få børn.
Vi gjorde det. Eller jeg gjorde det.
Lad os nu se med mig, men jeg er meget stolt af dig.
-Sæt dig ned, tak. -Ja.
Okay. Jeg åbner døren.
Du har styr på det.
Træd herhen.
Er du klar?
Tre, to, en. Bungee!
Hold da op!
Sådan der.
Godt gået.
Perfekt.
Og kom så op igen.
Jeg kan godt se dig.
Det var vildt fedt.
-Denne vej. -Okay.
Hjælp mig. Vend dig om.
Godt gået. Jeg er stolt af dig.
-Jeg er stadig svag i knæene. -Ja.
Bungeejumping giver mig samme følelse, som vores forelskelse.
Du gode gud, hvad? Vildt.
Til den bitre ende.
Hold da kæft.
-Hvor er det fedt. -Hej.
-Velkommen til glaspusteriet. -Hej!
-Han laver en specialfigur til jer. -Okay.
Se den lige! Hvor er det sejt.
Den er smuk. Det er virkelig fedt.
Meget passende til en mand, der går meget op i fisk.
-Den skal stå hos dig. -Hos os.
Der er noget, som har tynget og naget mig, så det vil jeg nævne.
I pods'ene sagde du til mig:
"Vi er sammen. Jeg vil give dig blomster."
Jeg har ventet længe på at finde den rigtige.
At handlingerne følger ordene, ikke?
Det vil være meget vigtigt for mig.
Du har ret, og…
Det…
Jeg mente det som et koncept, men det ville ikke være blomster.
Det ville være en gave i den stil.
For mig er blomster… Jeg forstår det godt.
Det handler ikke om blomster, men om at få mig til at føle mig speciel.
-Du har ret. -Du kender kærlighedssprogene.
Jeg er til anerkendende ord og hjælpsomhed.
Mit tredje er gaver. Jeg viser kærlighed.
Til jul giver jeg alle, jeg kender, den mest gennemtænkte gave.
Jeg bruger penge på at gøre folk glade.
Gaver har altid været sidst for mig.
Selv til jul…
Jeg tror, at sidste gang
min familie kunne give gaver til alle…
Ja.
Det er mange år siden. Jeg har ikke fået en julegave i meget lang tid.
Angående de økonomiske kår i din opvækst
nægter jeg at lade det blive noget, der nogensinde vil skille os ad.
Jeg har ikke på noget tidspunkt følt, at vores forskellige økonomiske kår…
Jeg ved, jeg ikke behøver at give dig
noget af virkelig høj kvalitet såsom en Kate Spade-taske.
Giv mig aldrig sådan en.
-Eller en YSL-taske. -Jeg aner ikke, hvad det er.
Louis Vuitton? Du har da hørt om Louis Vuitton.
Er han en stor kanon?
-Det er han, ja. -Okay.
Jeg elsker dig.
Jeg vil ikke lyde materialistisk, men jeg vil føle mig som noget særligt.
-Ja. -Ja.
Nej, du har ret. Der begik jeg en fejl.
Det huer mig ikke.
Jeg anerkender, du skrev mig et digt, få dage efter du mødte mig,
og du sang Edwin McCain for mig, og den slags går lige i hjertet på mig.
Men jeg er også den, jeg er, og vil have blomster af og til.
Det er ikke for at skuffe dig.
Det er bare overvældende.
-Hvad er? -At indgå ægteskab.
Det er bare en kæmpestor beslutning,
og jeg vil bare ikke føle mig tvunget til at gøre noget,
for det er ikke rimeligt over for dig.
Hvis jeg får kolde fødder og pludselig…
Har du det? Det er forvirrende, du siger det.
-Nej, det har jeg ikke. -Jeg er så forvirret.
-Det har jeg ikke. Jeg er bare… -Nej, det har du.
-Det er okay. Sig det bare. -Jeg har ikke fået kolde fødder.
Du siger ting som "kolde…" Hvad fanden?
-Jeg… -Og du ser mig ikke i øjnene.
Det ved jeg. Jeg prøver at tænke. Lad mig lige finde de rette ord.
Jeg er slet ikke bange for at gifte mig med dig.
Jeg er virkelig forelsket i dig.
Jeg er bare nervøs over det hele, fordi det er en enorm forpligtelse.
Jeg er ikke i tvivl om vores forhold.
Jeg vil bare ikke føle mig overvældet, når tiden er inde til
at møde dig ved alteret.
Det er bare løgn. Du sagde fra første dag:
"Jeg er forelsket i dig og vil giftes med dig."
-Du vidste, hvad det her var. -Ja.
Vi vidste, hvad vi gik ind til.
Det er ting, jeg havde håbet, at du havde tænkt igennem.
-Ja. -Før du var så skråsikker.
-Er du okay? -Ja. Jeg lytter.
Jeg troede, du var ved at græde. Er du okay?
Jeg lytter. Jeg værdsætter dig.
Ja, jeg værdsætter også dig. Det er overvældende, men lad os tage det…
-Du har ret. -Ét skridt ad gangen.
Det eneste vigtige er os to. Det er alt, der betyder noget.
-Ikke? -Jo.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig.
-Vorherre til hest. -Det kan du sgu godt glemme!
Åh gud!
-Bare rolig. -Er du okay?
Jeg kan ikke lide højder! Jeg vil have fødderne på jorden.
Du kan godt, skat.
-Jeg er taknemlig for at være i live! -Ja.
Det var så skræmmende.
Nu tør jeg lægge mit liv i dine hænder, fordi du fik os over broen.
Stranden!
Hvor smukt!
Se lige der.
-Alt vel? Okay. -Ja.
Se lige den udsigt.
-Man kan se hele stranden dernedad. -Ja.
-Det var skræmmende. -Ja. Broen var ikke fed.
Jeg føler lidt, at broen var en tillidsøvelse.
En bro til en ny begyndelse.
-Eller det. -Okay.
Jeg elsker dig stadig.
Du ved, det er…
Der skete, hvad der skete, men lad os
lade det ligge der og begynde forfra.
Jeg er glad for, at vi er enige.
Jubi.
Kommer du så ind på hotelværelset igen?
-Eller bliver du for dig selv? -Det gør jeg.
-Gør du? -Ja. Det gør jeg.
-Perfekt. -Først for at få en lur.
-Så et bad, for jeg er røvstøvet. -Ja.
Men ja, jeg kommer tilbage.
Jeg tror, vi klarer den.
Jeg vil gerne fortsætte fremad.
Som du sagde, var vi nødt til at krydse den bro.
Ja.
Når vi kunne komme over den, klarer vi den, ikke?
-Ja. -Men kig ikke ned.
-Glæder du dig til at komme tilbage? -Ja.
Det gør jeg.
-Glæder du dig til, at jeg kommer tilbage? -Godt. Ja.
Ja. Det er spændende.
-Udsigten er smuk. -Ja.
-Vil du ned? -Ja, men…
-Jeg ved ikke hvordan. -Giv mig hånden.
Giv mig hånden, og hop så.
Jeg har dig. Hold da op. Jeg har dig.
Jeg har dig. Se lige den fugl.
Som en pelikan, der dykker. Den er smuk.
-Jeg elsker dig. -I lige måde.
-Slick Nick! -Nick og Hannah.
-Hej! -Sådan.
-Hvad så? -Slick Nick! Hvad så?
Hvad så? Godt at se dig.
Hej!
-Hej! -Hold da kæft.
Se lige. Tyler har samme hat.
-Skøn hat. -Ja? Den købte jeg til kamelturen.
-Fik I lov til at ride på kameler? -Ja.
Hold op! Det står øverst på min træskoliste.
Føler du, at du lærer ham ting?
-Ja. -Ja.
Meget. Han vil sikkert også lære mig nogle ting engang, men…
Han stod med sine kufferter på vej væk.
-Ja. -Så…
Nå, fra rejsen?
Ja! Han ville rejse væk fra hele oplevelsen.
Hold da op.
-Jeg har ikke mandens nummer. -Ja. Det har jeg heller ikke.
Rejser han, kommer jeg aldrig til at tale med ham igen.
-Hvad skete der i dag? -Vi fik talt ud om det.
-Det må vi se. -Ja.
-Kom så! -Vi vender tilbage til det.
-Det gør vi. -Jeg vil se det der!
Kom så.
Kom med.
Stephen, se!
-Jeg kommer. -Så…
-Hvor er det smukt. -Er det til ære for os?
Hvor er det smukt.
Så smukt!
…virkelig bearbejde det, er…
-Monica, du er smuk i lilla. -Tak, søde.
-Hold da kæft! -Den var lidt langt nede.
-Ja. -Så smukt.
Hvor er Garrett?
Ja! Tim, jeg er med dig. Kom.
-Kom nu, folkens. -Vi behøver ingen!
-Hvor er G-manden? Jeg har alt lige her. -Lige her.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker også dig.
Hun fik det endelig til at dæmre for mig, og jeg tænkte: "Klart."
Det var så romantisk derude. Tusind tak for romantikken.
-Undskyld, jeg var… -I guder!
Så romantisk! At holde alle de andre samlet.
Jeg talte med Garrett om noget alvorligt. Undskyld.
Det ved jeg godt. Kors. Okay.
-Vi var… Det var en… -Mig?
-Hvad? -Undskyld, T.
-Kom nu. -Hvad?
Man ser ikke sådan… Vi ser fyrværkeri konstant, så vi løb.
Vi tænkte: "Sådan!"
-Jeg vil sige… -Det kan jeg ikke lide ved at skændes.
Så vil alt, hvad han gør, pisse mig af.
-Må jeg komme hen og… -Ja! Meget gerne.
Men jeg er vant til… Jeg prøver ikke at være for hård ved mig selv.
Har du det okay?
Ja.
Alt er fint. Jeg elsker dig.
-Undskyld. -Alt er fint.
Jeg hakkede på ham for ikke at se fyrværkeriet med mig.
-Han er så bange for mig. -"Han er så bange for mig"?
-Virkelig bange. -Det manglede bare.
-Det er ikke pis. -Jeg gik vist glip…
Tak, skat.
Vand med brus?
Jeg ved ikke, om du kan lide det? Jeg kan ikke.
Nej, men det er fint. Jeg drikker det.
Det må du undskylde. Garrett havde det bare lidt stramt.
-Det er okay. -Ja.
Men jeg ville bare sige det, fordi jeg…
Undskyld. Jeg ville bare sige det.
Du sagde tidligere, du ville gøre bod for blomsterne, men okay.
Taylor og jeg holdt om hinanden under fyrværkeriet.
Din mand og jeg havde en alvorlig samtale om noget.
Så kom fyrværkeriet, og jeg sagde: "Tal bare færdig."
Det havde været groft at sige: "Vent lige lidt."
Ja. Det er svært med så kort tid, og der sker alt muligt.
Jeg kender Garrett og ved, hvordan hans hjerne kører,
så jeg ved, han skal have det ud.
Som kvantefysiker
er hans tankemønstre anderledes end mine, når jeg skal beskrive noget.
Det er jeg af og til elendig til.
Det ved jeg nu ikke. Jeg synes ikke, du er elendig til at beskrive ting.
Tak. Denne situation her…
Der vil komme et tidspunkt for os alle,
hvor vi efter eksperimentets afslutning
på et tidspunkt vil blive konfronteret af folk.
Folk, som kender os, men som er totalt ukendte for os.
"Jeg kender alt til din fortid."
For mænd er der kvinder derude, som gerne ødelægger familier, der siger:
"Jeg vil skide på din situation."
-"Jeg vil sutte dig af." -Undskyld.
-Helt okay. -Hvad foregår der?
-Vi talte… -Hvordan nåede vi hertil?
Man må forstå, hvor man er rodfæstet henne.
Nu runder jeg det af. Bare rolig. Jeg kommer til pointen, skat.
-Jeg tænker: "Lader du dem sutte dig af?" -Nej!
Men man vil blive fristet i en situation, man aldrig har stået før,
fordi der pludselig er fokus på en,
så man må være klar over, hvor man står.
-Jeg henter pomfritter. Kommer straks. -Okay.
Man må være klar over, hvorfor man er her med præcis den person.
-Alt okay? -Ja. Jeg er bare irriteret.
Jeg har været bange, fordi hele denne proces
både er gået så hurtigt og udviklet sig pludseligt, at det er skræmmende.
Men jeg har ikke et sekund tvivlet på mine følelser for denne kvinde.
Hvad tænker du om at vende tilbage til virkeligheden som forlovet?
Jeg er spændt, men også nervøs for at bo med dig.
-Hvorfor er du nervøs? -Jeg kender dig ikke.
-Vi har bare været på ferie. -Det er sandt.
-Forventer du, jeg laver maden? -Nej.
-Det gør jeg ikke. -Du kan få bragt ud. Kors.
-Det gør jeg ikke. -Det er fint.
-Ikke madlavning hver dag. -Jeg vasker ikke op.
Jeg er ikke til snavs og madrester.
-Ja, enig. -Jeg tror ikke, det bliver et problem.
-Der er vi enige. -Jeg er spændt på at se din lejlighed.
Jeg glæder mig til, du ser mit hus og mit soveværelse.
Det er en overraskelse. Vent og se.
-Vær nu seriøs. -Det er jeg.
Du vil tro på mig snart.
Det er det eneste rigtig irriterende ved slutningen af det her.
At skulle folde og pakke alt sammen igen.
Altså…
-Griner du ad skjorten? -Knapper…
Knapper du altid dine skjorter, før du folder dem og pakker dem…
Ja, for at holde dem sammen.
-Ja, og så… -Fascinerende.
-Ja. -Kan vi gøre det i morgen?
Så kan du ligge hos mig, i hvert fald til jeg falder i søvn?
Ja.
Du har ret.
-Hvis jeg ikke havde rodet sådan… -Godt, så.
-Jeg tænkte lige det samme. -Så stod jeg ikke med dette problem.
-Hejsa. -Hej.
-Jeg elsker dig. -Jeg elsker dig.
Kys.
Jeg føler, jeg har kendt dig i årevis.
Jeg har virkelig værdsat, at du gjorde mig ekstra godt tilpas
og gik i det tempo, jeg havde behov for at gå i,
så vi kunne udvikle vores forhold.
Det havde ikke været autentisk eller oprigtigt, hvis jeg var gået
i noget andet tempo, så mange tak. Jeg elsker dig.
I lige måde.
Ja. Jeg synes, det har været helt rigtigt.
Som jeg sagde i pods'ene, så bliver alt sværere.
Har man ikke selv prøvet det her, er det ret rystende
at forklare det for folk, der elsker og holder af os,
og sikkert også er skeptiske, og det gør mig nervøs.
Det betyder ikke, jeg vil træffe mit valg ud fra, hvad andre mener.
Vi kan kun gøre vores allerbedste,
og jeg tror, vi begge har besluttet, at det vil vi gøre.
Ja.
Ellers må du sige det nu.
-Nej, det er klart sådan. Ja. -Ellers forskellige fly, tak.
-Er du klar til at tage hjem? -Det er jeg faktisk.
Hun elsker mig stadig, så har vi det på plads, okay?
Det gør jeg helt sikkert. Du slipper ikke for mig.
Nu skal vi ud til lufthavnen.
-Har du pakket? -Jeg må gøre mig klar.
Vi ses i DC.
Fred.
Vi vil savne jer!
Sådan der! Farvel, Mexico!
Ud i virkeligheden.
Fuck! Det var ikke godt.
-Bred last! -På grund af alle Garretts bikinier.
Velkommen til vores lands hovedstad. Washington, DC.
21 DAGE TIL BRYLLUP
Her er fint.
Vores par går nu ind i den hårdeste fase af eksperimentet.
-Så er vi her. -Hvad har vi her?
Det er skønt.
At bo sammen ude i virkeligheden.
Der er plads til to personer under bruseren.
De har mobiler igen.
-Jeg vil se din Instagram. -Kors.
Der finder jeg nok alle grundene til, at det er godt, kærlighed er blind.
Ja.
Vil udseende, race, familie eller økonomiske forhold spille ind?
Min far og min stedmor…
De vil stille mange spørgsmål.
Hvordan tilpasser de deres liv, hjem og karrierer?
Vil de lade moderne afledninger eller andres holdninger ødelægge det?
-Hvad var dit bedste opkald i dag? -Familien.
-"Jeg er forlovet med en særling" -"En særling."
Min mor sagde: "Jeg har aldrig set dig smile sådan." Jeg sagde: "Hold mund."
Okay!
Det begyndte med et ægte følelsesmæssigt bånd.
Om kun tre uger vil vores par stå ved alteret
og skal tage deres livs allervigtigste beslutning.
-Sørge for, hun ikke bliver træt af mig. -Hvordan?
Jeg vil bede.
Vil de bevise, at kærlighed virkelig er blind?
Glæder du dig til at bo sammen?
-Lidt anderledes end i Mexico. -Vi har jo lidt boet sammen.
Noget, der også irriterer mig, er puder, der roder.
Magter det ikke.
-Hvad? -Puder.
Glider de ned?
Det generer mig af en sær årsag.
Ja, klart.
Luna kommer.
Hvordan vil du arrangere det? Det er jo din hund, så…
Men hvis du vil have mig til at hjælpe
og skiftes hver anden dag, er det fint.
Du får nok hver dag, Nick.
Seriøst? Selvom du står op kl. 5?
Nej, jeg er vant til det. Men ja, hjælp gerne.
Ja, det skal jeg nok.
Hun er min prinsessebaby.
Luna Dorka.
Luna Dork.
Man skal vist bede dig om at gøre ting, for ellers gør du det ikke.
Hvis affaldet skal ud, så tager du det ikke ud.
Måske, hvis jeg beder dig om det, men jeg skal sige det.
Hvis jeg ser, skraldespanden er fuld, tror du ikke, jeg tager den ud?
Nej, men jeg ved det ikke. Vi har ikke skullet ud med det endnu.
Du siger, du vil gå med Luna om morgenen, så det håber jeg, du gør.
-Ja. -Jeg er yngre end dig.
Og jeg er mere moden.
-Synes du, du er mere moden? -Ja.
Du kan ikke engang holde masken.
-Hør… -Jeg er mere følelsesmæssigt intelligent.
-Det berører noget… -Og intelligent.
Den vil jeg overhøre.
Det berører noget vigtigt. Du mener, du er mere moden end mig.
Hvordan vil du lade en mere umoden komme ind i din verden,
i din privatsfære, din oase, og så leve med mig?
-Min største bekymring. -Hvordan går det?
-Kan du hænge et tv op? -Nej.
Men ved du hvad? Jeg kan fylde en vandfilterkande.
Det er det, der bekymrer mig, Nick.
-Jeg tager opvasken. -For jeg kan alt.
Okay! Det kan jeg selvfølgelig også, bortset fra at "hænge et tv op".
-Okay. -Jeg ordner vasketøjet.
Jeg laver mad til os. Jeg vasker op. Fylder opvaskemaskinen. Jeg køber ind.
Fuck patriarkatet her hos os.
Det lyder godt!
Jeg lufter hunden, og du går ud med skraldet.
Hvad er det første måltid, du vil lave?
Er der noget, du elsker at lave, din specialitet, måske?
Jeg kunne lave en fiskeret.
-Jeg kan lave pasta med laks. -Kan du sautere en steak.
-Det kan jeg godt. Jeg kan lave salat. -Kan du lave salat?
En salat med laks eller kylling. Jeg kommer bare salat…
Jeg kan købe salat og komme det i en skål.
-Javel, kok! -Præcis. "Javel, kok."
-Nej. -Ved du hvad?
Jeg laver vildt god mælkemorgenmad.
Det må du gerne spise selv.
Jeg er så selvstændig. Der er kun min måde at gøre ting på.
-Det vil kræve lidt tilvænning. -Ja.
Vi kommunikerer jo godt, men jeg vil ikke sige noget ondt.
Sker det, skal du have tid og plads?
-Ja. -Forstået.
Så et kys efter en time.
-"Hvorfor ignorerer du mig?" -Tre.
Tre? Hold da kæft.
Så tager jeg bare på arbejde.
-Så skriver du: "Savner dig." -"Elsker dig."
Jeg er bare selvstændig og behøver meget plads.
-Ja. -Men jeg glæder mig til at bo sammen.
Jeg har kun én opgave, nemlig at gøre dig glad.
Okay. Det lyder godt.
Det her er fantastisk.
-Hold kæft, her er fedt. -Det er skønt.
-Cabo, altså… Hvad? -Jeg vil have venner på besøg.
Ja da.
-Vi gør det hjemligt. -Vi holder en fest.
Så køber vi blomster.
Ja, det her er fedt. Jeg ser kun den slags på Instagram.
-Hvad? -Sådan nogle udsigter.
Udsigter? Ja, den er vild.
Og vi har en morgenmadskrog.
Hold nu helt kæft.
Indkøb.
Vin, øl, blomster.
Flere øl.
-Flere blomster. -Flere dagligvarer.
Og flere…
…blomster.
-Vin? -Blomster.
Flere blomster.
Du kan lide roser, men…
Jeg elsker roser. Hvide roser. Jeg er vild med hortensia.
Jeg elsker solsikker.
Jeg elsker alle blomster.
Okay.
Hvor er det fedt.
Det er helt vildt. Det er komplet vanvittigt!
Skål på at være bofæller.
-For evigt! -Ja!
-Heldige dig. -Heldige os.
Heldige os.
Skær ikke ansigt.
Den er så… god.
Den er faktisk ret god.
Ja, det er den, ikke?
Jeg elsker dig.
Skærer du stadig ansigt efter tequilaen?
-Det føles godt. -Eller var kysset klamt?
Dit kys var ikke klamt, det var rigtig godt.
"Hvorfor var du i Love Is Blind?"
"Pas. Min Instagramprofil burde kunne tiltrække kvinder."
Det er det virkelig interessante og fede ved eksperimentet,
at man ikke har adgang til SoMe og kredsen af venner, der ser ens ting.
-Når de så den, havde de sagt: "Taylor…" -Så blev de frastødt.
Okay. Det var lidt for meget.
Siger den, som ikke har været i et forhold i syv år.
Det var selvvalgt!
Jeg er en stærk, selvstændig mand med en Instagram fuld af fisk.
Godt.
-Tag din telefon, så gør vi det. -Sæt dig i den varme stol.
Et stort øjeblik i vores forhold. Vi får hinandens SoMe at se.
Jeg kan ikke lide, det bliver pustet op.
Ja, det er ikke noget særligt. Jeg bliver ikke totalt frastødt og går.
-Det lover jeg. -Vil du overbevise mig eller dig?
Det ved jeg ikke.
-Øjeblik. -Jeg glæder mig til at se…
Lad os lige sætte lidt kontekst på.
Jeg arbejder altid, og arbejder jeg ikke, spydfisker jeg.
Så alle mine opslag handler naturligvis om spydfiskeri.
Men mest bare om fisk.
Okay.
-Men meget… -Du behøver ikke at…
Flotte fisk.
De bedste fisk. Farlige fisk.
Jeg sætter sgu livet på spil for de fisk.
Lever livet på kanten.
Det er nærmest livsfarligt at jagte de fisk.
Okay. Det er…
Sådan der. Så gør vi det.
Se lige der.
Pis! Se lige den der.
Fisk, men bare i sort og hvid. Det siger så meget ved at sige så lidt.
Se, hvor glad du er for at fange fisk.
Se lige den der. Det er ikke en lille bars.
Okay, vi er med. Fisken er på størrelse med dig.
-Siger det bare. -Jeg ville stryge til højre på dig.
-Tak. Lad da være. -Nej, jeg ville ej.
Du er den allerbedste fangst.
Det bør være vores bryllups-hashtag. "Den allerbedste fangst."
Nej, vi skal ikke være så pjattede. Det ville være langt ude.
Men skriv det lige ned.
Tror du, sengen er stor nok til os begge?
Ja, det er en lille dobbeltseng. Min derhjemme er en stor, så…
Så er du nødt til at putte med mig.
Jeg glæder mig.
Sig, du ikke vil putte, uden at sige, du ikke vil putte.
Du ved, jeg bliver varm, når jeg sover.
Jeg valgte en mand, der ikke kan lide at putte.
Du valgte en mand, der sveder i søvne.
Jeg hader det sted her.
Jeg må tvinge ham til at ligge i ske.
Jeg gør lige sengen klar.
-Tak, ædle herre. -Ja, det lyder godt.
Jeg er glad for, at vi kan lide samme temperatur.
-Ja. -Jeg kan slet ikke sove i varme.
Okay.
Kære Gud. Tak, fordi du fik mig og Ashley sikkert hjem.
Pas på os, når vi starter vores nye liv sammen.
Hold hånden over os, beskyt os, og hel os, når vi behøver det.
Pas også på vores venner og også…
Jeg bliver lidt rørt.
Bliv ved med at passe på os. Pas på Ashleys familie og min familie.
Pas på os, mens vi sover.
-Jeg beder dig i dit navn. Amen. -Amen.
Jeg var ved at græde! Jeg græder nu!
-Nej da. Hvorfor? -Jo, jeg var.
Kun gode ting.
-Ja? Glad? -Ja.
Ja.
Det er skønt.
Brylluppet er om tre uger.
Om tre uger! Hvad tænker du, når du hører det?
Helt ærligt er jeg kun nervøs for at tale med din mor.
-Ja. -Sandsynligvis.
Jeg glæder mig til planlægningen, for vi skal gøre det sammen.
-Jeg behøver ikke… -Vi får se.
Det er sandt.
-Du bliver en bridezilla. -Tror du?
-Du bliver en groomzilla. -Sikkert.
-Ja, det gør du. -Jeg kan lide specifikke ting, så…
Det glæder mig.
Jeg vil ikke giftes med en, hvor jeg planlægger alt, og han bare dukker op.
-Ja, nej. -Det er noget pis.
Det kan være beskrivende for, hvordan de vil være i forholdet.
Hvad de føler. Ja.
Jeg glæder mig. Det eneste andet, jeg er nervøs for,
er det lille, sorte bryllup, som du gerne vil have.
-Jeg tænker… -Mit sorte tema?
Har du prøvet at se for dig, hvordan et sort bryllup ville se ud?
-Ja. -Hvor alle bærer sort?
Så fedt. Jeg er i hvidt, og min mand er i en hvid smoking.
Det ville se så dunkelt ud.
Ikke rigtig.
Jeg ville lyse lokalet op med min smukke, hvide kjole.
Men hvorfor bliver du ved med at tale om sort?
-Er du helt besat af sort, skat? -Skat, vi er jo sorte!
Ja, vi er sorte, men jeg mener…
Nej, jeg er vild med farven. Den er skøn. Den er slankende.
Den er sexet og sej.
Sort er ikke… Nej. Vi holder ikke et sort bryllup.
Du er så anti-sort.
Tir mig ikke.
Jeg elsker dig.
-Jeg elsker dig. -Sluk lyset.
Sluk lyset.
Gem dig under dynen!
20 DAGE TIL BRYLLUP
Godmorgen, allesammen. Vi er på vej til F-burg.
-Var det rigtigt? -Nej, sådan gør man ikke, så…
Sådan siger vi slet ikke.
Garrett har en bypige med hjem, der skal hilse på alle.
Teknisk set er du fra en strandmetropol. Det vil jeg ikke kalde en bypige.
Jeg er ret sikker på, det er en by. Vel USA's bedste by.
-Okay, tja… -Jeg bor også i DC.
Vi dropper det. Ja, du er en DC-pige.
-Så Garrett har en… -Lille politikanalytiker.
Jeg er ikke analytiker.
Politikrådgiver.
Du analyserer dokumenter og rådgiver ud fra det.
Okay, det var slut på videodagbogen.
GARRETTS FORÆLDRES HUS I VIRGINIA
-Jeg åbner døren. Jeg åbner. -Åbner du?
Gå bare ind.
-Hallo? -Hej.
-Dejligt at møde dig.
-Det er Taylor. -Du får et kram.
-Hej. -Godt at møde dig.
-Hej. -Hvordan går det?
-Rart at møde dig. -Godt at møde dig.
-Hvordan går det?
-Godt. -Det er Makayla.
Hej! Jeg har hørt så meget om jer.
-Tristan. -Tristan, hej!
-Vi har blomster med til dig. -Tak.
Jeg tager dem med ud i køkkenet.
Hvor smukt.
-Og den er til dig. -Selvfølgelig.
Dejligt. Tak.
Vi har den her til dig.
Sæt den ikke ved siden af.
-Vi ville give dig noget. -Sødt af jer.
-Vores er lidt afkræftet nu, men… -I gav mig ham, det er det vigtigste.
-Han er en god mand. -Lad os se ringen.
-Meget smuk. -Garrett var nummer et fra første dag.
Ja. Det var helt sikkert en meget sårbar oplevelse. Helt klart.
Det er nok det, der overrasker mig mest,
for du har aldrig haft følelserne uden på tøjet eller talt om dem.
-Det overraskede mig. -Du fik ham. Godt gået.
Ville jeg have hende, måtte jeg åbne op, så…
-Der er varmt herinde. -Du milde!
Når vi spiser søndagsmiddag som familie, er han normalt vores bartender.
Han er ekspertmixologen.
Det er jo kemi.
Hendes sidefag var kemi.
-Okay! -Så er du den nye bartender.
Ny bartender her.
Hun laver en tynd margarita,
men den hemmelige ingrediens er honning, fordi jeg gav hende…
Sådan. Vi har masser af honning.
Jeg bruger kun min kemiuddannelse til at lave drinks og date Garrett.
Livet ændrer sig hurtigt.
Ja. Det er helt vildt.
Jeg hørte, at dine forældre på ingen måde ville deltage,
så hvordan skal det fungere?
De var vist bare nervøse for, at der kom kameraer i deres hjem,
men de ved, det her er meget vigtigt for mig,
og at jeg ikke bare har mødt en tilfældig fyr.
Det er heller ikke min stil.
De er meget spændte og sagde: "Vi vil meget gerne se ham."
-Ja, det vil jeg tro. -Vi arbejder på at få dem hertil.
I har meget at finde ud af og tale om.
-Ja, det har vi. -Hvad laver du?
Jeg er ren energi-rådgiver.
Okay.
-Et marked i vækst. -Ja, det er det.
Ja, der er stor jobsikkerhed, og det er skønt.
Det er helt sikkert vigtigt for vores miljø.
-Hun er kandidat fra Johns Hopkins. -Det er imponerende.
-Tak. -Meget imponerende.
-Vi har begge videnskabstatoveringer. -Ja.
-En masse små fællestræk. -Ja. Vi er meget kompatible.
Det var sært… Det vidste I fra starten.
Vi spiste, og jeg sagde:
"Jeg tror næppe, jeg vil møde nogen, jeg klikker med, derinde."
Sådan havde det i begyndelsen.
Det var kun med Taylor, at jeg følte, mit hjerte galopperede,
når jeg skulle tale med hende.
Vi brugte konstant ordet "magnetisk".
Jeg kunne komme ind… Der var bare noget over det.
Jeg ville være derinde hele tiden,
og det føltes, som om jeg blev trukket hen mod hende gennem væggen.
Havde vi mødtes i virkeligheden, har Garrett meget travlt.
-Havde han haft tid til at ses… -Vi havde ikke mødtes.
I havde ikke mødtes på andre måder.
-Og havde vi mødtes… -"Jeg vil gerne se dig igen. Jeg har tid…"
Helt klart. Jeg ville først have tid en måneds tid senere.
Og det er ikke… Sådan kan man ikke opbygge et forhold.
Her mødtes vi dagen efter. Det føltes bare så rigtigt.
Det er utroligt.
Jeg vil ikke vige fra hendes side.
I har sikkert talt om nogle af de svære ting?
Ægteskab er jo et kompromis.
Opfostring af børn og de svære ting?
Det må du nok sige.
Hold dog mund.
Ja. Vi har talt om børn. Vi har talt om mange ting. Det har vi.
Der har ikke været noget, hvor vi ikke var enige.
Især angående børn.
Det er en meget stor beslutning at skulle tage så hurtigt.
Han må ikke blive såret, og jeg ønsker ikke at se dig blive såret.
Det ønsker jeg ikke for nogen af jer.
Og slet ikke ham. Jeg forguder min søn.
Ja.
Jeg ved, dine forældre også elsker dig, og jeg…
Jeg hader det her.
Og vi vil også komme til at elske dig.
Det går bare så hurtigt.
Og det her er den eneste gang, vi ser dig og får talt med dig,
før vi om to uger kommer til jeres bryllup, så det er…
I skal tage langt flere beslutninger,
end I burde være nødt til, på meget kort tid.
Det føles, som om I har deadlines, som I forsøger at overholde.
-Ja. -Det er virkelig kærligt ment.
Det er svært at nå at lære mig at kende, stole på mig og finde ud af, hvem jeg er.
Jeg har ikke andet svar, end at jeg elsker jeres søn højt,
og jeg kan se en vidunderlig fremtid for mig med ham.
Og jeg kan se, at han er så dejlig
på grund af det, han kommer fra, og de mennesker, der betyder mest.
På grund af den stramme tidslinje og det store pres
mener vi, at vi ved at spørge ind og tage én dag ad gangen
har bragt os i situationer, hvor vi aldrig troede, vi ville finde hinanden.
Så jeg tror, det faktisk har gjort os
meget stærkere i forhold til at tale om: "Hvad er vores bekymringer?"
"Hvad er vores frygt?"
Er vores fælles mål at ende sammen og sikre os, at vi er helt sikre,
og at alle i vores liv stoler på vores dømmekraft?
Det var det, vi landede på.
Og også at være respektfuld over for hinanden,
hvis vi skulle ændre mening, og hvordan det så skal takles.
Garrett hader, når jeg siger det, men jeg sagde:
"Den bedste beslutning for dig, vil være den bedste for mig og for os."
Det giver mening.
Så respekt for hinanden, uanset hvad der sker,
og kæmpe for hinanden, men også være tålmodig.
Ja.
Jeg vil gerne takke jer på forhånd, hvis det skulle gå i stykker.
Jeg håber, jeg vil blive en dejlig udvidelse af jeres familie.
Det gør vi også. Vi kan høre kærligheden, omsorgen og bekymringen.
-Absolut. -Det er vigtigt.
Tak, fordi I åbnede jeres dør for mig. Det er et smukt hjem, og…
Tak.
Garrett giver lige så meget mening som før,
men nu ser jeg, hvorfor han er så kærlig og sød og vidunderlig.
Tak.
-Er du okay? Ja? -Ja, jeg har det fint.
Skat, jeg er hjemme!
Du sender vel ikke sexede beskeder, mens jeg laver mad?
Hvad? Lad være!
Jeg så den, mens jeg snittede, og tænkte: "Uh…"
Kunne du lide den? Hvad er det?
-Jeg har hvidløg på hænderne. -Åh gud!
-Jeg elsker håret! Jeg elsker det! -Kan du lide det?
-Jeg kan lide det bedre end før. -Ja?
Hvordan var din dag?
-To timers køretur. -Ja? Meget trafik?
-Det er okay. Jeg overlevede. -Ja.
-Hvordan gik dit arbejde i dag? -Det var hektisk.
Bare det at indhente det tabte efter tre uger væk.
-Tog du derind? -Nej.
Jeg arbejdede hjemmefra i dag…
Det må være dejligt.
Jeg var en hurtig tur forbi min lejlighed efter nogle jakker og ingredienser.
Du ser sexet ud, når du laver mad.
Ser jeg ikke sød ud som tilskuer?
Jo. Du mangler bare et glas vin. Du kan se på, mens jeg arbejder.
Tak.
Jeg går toilettet og frisker mig lidt op.
Hvad skal jeg hjælpe med?
-Bare se på, og nyd det. -Gudskelov.
-Jeg hader at lave mad! -Tag en pause.
Hvordan går det med skoleting?
Jeg…
Hvorfor det udtryk?
Jeg er overvældet!
Jeg ved, du kæmper med pendlingen.
Pendlingen tager livet af mig.
Jeg tænkte på, det er godt, jeg er fleksibel
og vil kunne flytte til Baltimore.
Det andet ville du vist ikke trives i.
-Jeg ville aldrig flytte. -Ja.
Hvis du ikke ville flytte, ville det her ikke gå.
-Ja? -Jeg ville ikke orke at pendle.
-Det ser godt ud. -Det ser rigtig godt ud.
Det lugter også godt.
-Jeg vil komme… -Jeg sætter dem her over på vores bord.
Sæt dig ned. Vi har sojasaucen, og den…
Vin.
Sandhedens øjeblik.
-Tja… -Hvordan smager det?
Nudlerne er ret hårde, skat. De er al-a-dente i højeste potens.
-Al-a-hvad? Udtales det sådan? -Al-a-dente.
Hold da op.
-Nudlerne er ikke… -De er så hårde, skat!
Det havde vi brug for, for alt har været perfekt.
En god metafor for livet.
Nu kløjes jeg i det.
Nå, bryllupsspørgsmål.
Skal vi have en religiøs vielse,
uden religion, spirituel?
-Hvad skal vi? -Det skal være en kvinde.
-Okay. -En mand skal ikke vie os.
-Ikke for noget. -Fint.
Ingen cis-heteroer.
Ja, jeg vil faktisk hellere have alt andet en en cis-hetero.
Okay, og…
-Spirituelt, tænker jeg? -Okay.
Gud kan træde i baggrunden.
Min mor ville være dybt rystet lige nu.
-"Ægt hende ikke!" -Ja, hun har sine holdninger.
Hun er stadig meget kristen.
Hvis vi under hele ceremonien
ikke har et kristent element, vil hun være sådan: "Hmm."
Selvom brylluppet er for os, er det også for vores forældre, vores mødre.
Mener du, at vi bør spørge hende?
Hun kommer nok og besøger mig, før jeg går til alters, og bede med mig.
Det er sikkert nok for hende.
Jeg troede engang, jeg ville blive gift i et tempel.
-I et mormontempel? -I et mormontempel.
Hvad fik dig til at beslutte, at religion ikke skulle spille en rolle i dit liv?
Jeg hader ikke religion, selv om det lyder sådan.
Men når Gud i en kirke er hvid,
og man læres hvide holdninger, hvad religion angår,
begynder man at tro på det.
Og det er meget mands-centreret, især i mormonkirken.
I den kontekst forstår jeg grunden.
Jeg siger altid, at nogle af de bedste
mennesker, jeg har mødt, og nogle af sødeste, har været mormoner.
Folk i kirken er så søde og givende.
Det hjalp mig i en svær tid i mit liv, men…
Det skal bare ikke være en del af, at vi bliver gift.
Ingen til brylluppet skal tro, at vi bliver gift i
en religiøs tro.
-Okay. -Ja.
Jeg var alterdreng og ved, hvordan kirken ser ud bag kulisserne.
-Jeg er vokset op i kirken. -Ja.
Ild og svovl. Tro på det her, eller du kommer i Helvede. Den slags ting.
Men inderst inde har jeg altid følt, der var noget skævt i det.
Jeg tror nok stadig
på en version af en kristen gud på en måde måske. Jeg ved ikke helt, men…
Hvis jeg nu døde, og Gud findes, og jeg stod foran ham,
ville han nok ikke dømme mig, fordi jeg havde tvivlet.
-Han, hun eller de. -Ja. De eller hvad som helst.
Ja. Gud, hvad Gud så end er,
ville nok ikke dømme mig for at have valide spørgsmål.
Nej.
-Jeg tror, vi har levet før. Ja. -Ja?
-Jeg har ikke videnskabelige beviser. -Vi skal se Past Lives.
Vi skal da se Past Lives, men først Barbie.
-Hvad? Barbie? -Barbie.
Sæt ikke Barbie og Past Lives i den samme…
Nej, seriøst. Barbie har et virkelig godt budskab.
Den fik mig til at indse, jeg afviser alle mænd, der går ind for patriarkat.
Skulle Barbie gøre dig klar over det?
Jeg arbejdede hen imod det. Jeg måtte forlade militæret.
Folk aner ikke, hvor meget militæret hjernevasker en.
Og det har jeg stået i hele livet.
Jeg troede virkelig på militæret og var meget patriotisk, og…
-Hvordan ser du på det nu? -Det her er ubehageligt.
Jeg vil ikke sige, at jeg mener, militæret stinker helt,
fordi det ændrede mit liv og gav mig muligheder.
Når nogen siger: "Jeg har mange goder…"
-Hvad gør de godt for? -Et andet lands undergang?
Så du støtter altså militæret.
Jeg støtter ikke halvdelen af det, de gør.
Ikke det, vi gør i andre lande. Det gjorde jeg dengang.
James Baldwin talte om, at da han elsker sit land så højt,
har han ret til at kritisere det.
Det er godt.
Jeg ser altid tingene udefra.
Jeg er ikke født her. Jeg bor her nu.
Jeg er så heldig, at jeg bor i dette land.
Samtidig vil jeg altid skarpt kritisere den måde,
USA nærmest har destabiliseret hele lande på.
Jeg støtter militæret på den måde… Strategisk set har vi brug for militæret.
-Ellers var vi i en meget udsat situation. -Hvorfor ville vi være det?
Vi har sat os i en situation, hvor vi har trynet andre lande.
Vi er taget til andre lande,
vi har knust lande, samfund og fællesskaber.
Det ignorerer jeg ikke. Det er jeg meget kritisk overfor.
Men jeg støtter soldaterne i militæret.
-Okay. Ja. -Sømændene, soldaterne, marinesoldaterne.
-Jeg støtter menneskerne. -Dem, der er…
De var ligesom mig, og deres opgave er ikke let.
-Jeg støtter dem. -Men de påtager sig den.
-Man påtager sig den, ja. -Ja.
Okay.
Ja.
Der er så mange nuancer. For nogle er det et job.
De ofrer virkelig meget.
Ja, men de påtager sig stadig opgaven.
-Du taler om at ofre… -Man kan ikke selv styre det.
Får jeg ordre på at gå ind i en bygning og dræbe folk, skal jeg det.
Men du har påtaget dig det! Ingen giver dig pistolen for panden…
-Det gør de ikke. -Ja.
Men jeg forstod ikke alvoren i det.
Jeg var der ikke for at dræbe folk, selvom jeg gik ind i militæret.
-Det er militæret. -Det ved jeg.
Våbnene og så videre er der jo ikke for sjov.
-Det ved jeg godt, men… -Våbnene og hele…
Kald mig bare naiv. Jeg ved ikke.
Da jeg blev sat i en position,
hvor jeg med et tryk på knappen affyrede et missil,
for det var en af mine opgaver, havde jeg svært ved det
og sagde: "Beder I mig om at trykke på knappen,
kan jeg nok ikke gøre det for at skyde et fly ned."
Men jeg forstod ikke alvoren i det.
-Mange unge på 18 går ind i militæret. -Ja.
De ser grusomme ting.
Soldaterne, der sendes ud, er bare børn, og de gør grufulde ting.
Og det er bare…
Jeg tror ikke, vi for alvor forstår, hvad vi melder os til, når vi gør det.
Okay.
Hvad?
Nej, jeg var bare…
Jeg føler mig dømt.
-Gør du? Undskyld. -Ja, jeg gør. Det…
Har jeg overhovedet ret til at sige,
at jeg er imod militæret i forhold til den førte politik,
og hvad vi gør ved andre lande,
når jeg frivilligt meldte mig til at gøre præcis det?
Er jeg så en hykler?
-Du er… -Mine handlinger i militæret…
-Det, jeg har gjort… -Du må ikke føle dig dømt.
Du har et stort hjerte. Uden tvivl.
Det er okay, skat.
-Jeg er utilpas. -Ja.
Det er okay.
Det er af og til svært at se sig selv i spejlet.
Hvis du nu sad foran mig og var dybt berørt,
direkte berørt, og sagde: "Mit hus blev bombet."
Jeg ved ikke, om jeg ville turde at sidde foran dig og sige:
"Men jeg støtter stadig soldaterne.
Beklager, dit hus blev bombet, men jeg støtter soldaterne."
Det er svært, for det tvinger mig til at indse:
"Selvom jeg var på krigsskibet, men ikke affyrede nogen missiler,
støttede jeg operationer, der dræbte folk."
Jeg ved, du ikke kan lide min militærtjeneste.
Jeg ved ikke, om du ville have forlovet dig med mig for to år siden.
-Ærligt talt, ville jeg… -Sandsynligvis ikke.
I pods'ene ville jeg ikke have, at det skulle definere dig.
-Nej. -Jeg ville lære dig privat.
Det har været hele mit liv.
Jeg er vokset op på militærbaser, siden jeg var to år.
Jeg var der i high school og i college
og i de sidste otte år, så det er en kæmpe del af mit liv.
Og jeg er stolt af min tjeneste.
Jeg støtter soldaterne, skat. Det skal du vide.
Jeg fortryder ikke min militærtjeneste.
Det er ikke noget, du må skamme dig over, fordi det er…
-Okay. -Ja.
Min tjeneste vil…
Jeg kan nok ikke klare, hvis du skammer dig over det.
Jeg ønsker ikke, at nogen skammer sig over deres fortid.
-Ja. -Så længe det er din fortid.
Jeg prøvede at være i reserven.
Men jeg kunne ikke være i det miljø, så jeg forlod det.
Hvis jeg var i reserven, var du nok ikke sammen med mig.
Ja.
Det ville nok ikke gå, fordi vi står… Vi har meget…
Vi ville stå vidt forskellige steder.
Ja.
Ja. Det er der, jeg står.
Tekster af: Pia C. Hvid