TIDLIGERE
-Monica Davis, vil du gifte deg med meg? -Ja, helt klart.
-Ashley, vil du gifte deg med meg? -Det ville være en ære, Tyler.
-Vil du gifte deg med meg? -Absolutt.
-Hei! -Hallo.
-Hvordan går det? -Bra!
-Vil du gifte deg med meg? -Ja!
Ok, dette er på ordentlig.
-Du er nydelig, vet du det? -Takk.
Du er en av mine favoritter.
Jeg er villig og klar for å forandre livet mitt for deg.
-Dette føles så bra. -Samme her.
-Jeg har aldri følt noe slikt. -Ikke jeg heller.
Jeg har lett etter ham i lang tid.
-Dette er for alltid. Uten tvil. -Ja.
-Føler du det sånn? -Vi får se hva faren min sier.
-Seriøst? -Han må gi…
Det er greit.
Er jeg sjefete? Jeg føler at jeg er det.
Du kan prøve, men jeg kan ikke rokkes.
Jeg kan ikke ha noe annet.
-Noen som er umoden. -Ja. Kom an, jeg er en voksen mann.
Det var så fint å treffe alle de andre, for det…
Elskling.
Jeg er fryktelig glad i deg.
-Er jeg pratsom? -Får ikke inn et ord.
Vi rir om kapp til…
Nick!
Hun er sjalu. Ikke vær sjalu.
Jeg ble forbanna.
Dama sa: "Jenta di er visst ei sjalu kjerring."
Og Nick bare lo.
Hannah hadde skrevet en lapp med ti ting.
"Moden?"
Jeg tenker på forholdet vårt og hva vi må ta opp
for å være sikre på at vi vil dette. Jeg vil forsikre meg om at vi er der.
Ikke bare jeg som er skrudd.
Jeg følte at du ikke respekterte meg.
Jeg trodde ikke du kom tilbake.
Jeg elsker deg, men jeg må ha litt respekt for meg selv også.
Unnskyld.
Jeg elsker deg.
Vi kan fikse dette.
-God morgen fra Cabo. -God morgen.
Stephen har bedt meg ut på meksikansk restaurant.
Jeg får kjøre på de ville veiene.
-Ønsk meg lykke til! -Det går bra.
Hva gjør man ikke for kjærligheten!
Ferie er fantastisk.
-Jeg vil ikke dra. -Jeg vil ikke dra fra henne.
Du kan bare prøve. Da kommer jeg til å slåss.
Hun ser bra ut allerede. Hun bare våknet sånn.
Ja, det gir ikke mening.
Det har vært herlig å være her.
-Tenk å våkne til dette hver dag. -Vi kan flytte hit.
Det kan vi.
Sov lenge. Spiste en god frokost her ute.
Er det noe vi må jobbe med?
Noen ganger kan jeg være litt egoistisk eller sier ting før jeg tenker meg om.
-Ja. -Hva med deg?
Jeg må prøve å være mindre hurpete.
Litt hurpete er bra, men…
Jeg bør være hyggeligere. Noen ganger frustrerer du meg.
-Jeg blir aldri sint eller kjefter. -Nei.
Mer: "Nick, kom igjen." Men jeg må være mer tålmodig.
-"Kom igjen, Nick, hva faen?" -Jeg tror ikke jeg er sånn.
-Skal jeg barbere halsen? Hva syns du? -Tror du det vil se renere ut?
Ja. Men hvilken stil er jeg ute etter?
Kommer an på. Uten hettegenser.
-Hva syns du? -Barber deg.
-Kult. Det var det. -Avtale.
Hun sjefer allerede. Og jeg skal gjøre det hun sier!
-Jeg tror han liker det. -Flott.
Vel, ok. Ikke bli for begeistret, nå.
KJÆRLIGHET GJØR BLIND
Herrefred!
Jeg var i marinen i sju år.
Jeg var stasjonert på jagere og ledet divisjoner med sjøfolk.
-Hei! -Hallo. Velkommen om bord.
Har dere det fint på ferie?
Mange takk.
Jeg kan navigere et skip. Især en marinejeger.
Jeg kan nok kjøre denne yachten.
Jeg savner å være på havet. Dette er så gøy.
Lukker jeg øynene, er jeg på en marinebåt.
Jeg visste at du var i marinen, men ikke at du var så glad i båter.
Jeg gjorde det i sju år.
Det var mange fine øyeblikk, som å være ute på havet,
være sammen med mannskapet,
men jeg var mye borte. Vanskelig å holde på et forhold.
Det var en stor del av livet mitt.
Og alle vennene mine er fra militæret.
Ja.
-Du ser så bra ut. -Takk. Du ser fantastisk ut.
Her må vi ta et bilde.
Ja! La oss filme litt først.
Ikke skli av, nå.
Du, jeg er seiler.
-Jeg er sjømann. -Beklager.
Jeg har sjøbein.
-Så flott. -Ja?
-Ja. -Litt bakfra?
-Ja! Vis deg fram. -Ok.
-Beyoncé… Vent, jeg må ha med ringen. -Jeg zoomer inn på ringen.
I dag morges var jeg sikker på at jeg skulle hjem.
Det som skjedde i går kveld mellom Alex og meg, var ikke greit.
Jeg prøver å være positiv, men jeg prøver å fordøye det han sa.
Jeg visste at han var sint,
men ikke hvor sint han var før han snakket om det, så…
Ja.
Jeg ser
at hun forstår hva jeg prøver å si og er villig til å lytte,
så jeg er mer enn villig til å fortsette å utforske dette forholdet.
Å vite at han kom i dag
i den hensikt å avslutte det hele,
og at han vil ha en ny prat nå,
gir meg tro på at dette går i riktig retning.
Vi skulle ut og kjøre terrengbil i dag, men nå vet jeg ikke,
siden Tim ikke hadde tenkt å gjøre det sammen med meg.
Hun er forloveden min og blir forhåpentligvis kona mi.
Jeg elsker virkelig Tim, og jeg har lyst til å ta ham med hjem
og presentere ham for familien min og gifte meg med ham,
men denne situasjonen
har definitivt satt det hele på vent
til vi finner ut hva vi gjør nå,
hva som skjer nå.
-Stor kamel. -Dæven. Er du klar for dette?
-Hva? -Får du den i gang?
-Jeg vet ikke hva man sier til en kamel! -Så vilt.
Oi, mye bevegelse.
Kan du se for deg at du gifter deg om tre uker?
Jeg kunne giftet meg med deg i morgen.
-Virkelig? -Ja visst.
-Det er mer å finne ut av… -Ja.
…men jeg tror ikke jeg finner noen som deg igjen.
-Tusen takk. -Takk.
Fantastisk.
Familie, ferie, hva tenker du?
-Med hensyn til… -Oss.
Når vi får barn og sånt, må ting fordeles, antar jeg.
I fjor feiret jeg jul alene. Lagde meg et godt måltid.
Jeg lagde ovnsstekt mac and cheese, grønnkål, stekt kylling.
Så rart. Jeg gjorde det samme.
Dæven.
-Jeg lagde krabbekaker, gouda mac. -Å ja?
-Vet du hva jeg har lyst til? -Hva?
At vi lager våre egne tradisjoner. Mamma og jeg lagde alltid s'mores til jul.
-Jul… -På julaften.
Vi burde lage vår egen juletrepynt.
-Bare en tanke. -Det er så fint.
Vi kan… Kanskje det hadde vært kult, når vi får unger,
å se gamle julefilmer hvert år.
-Jeg elsker julefilmer. -Samme her.
Jeg har en stygg julegenser.
-Vi kan ha fester med stygge gensere. -Ja.
Jeg elsker kostymefester og temafester.
Jeg snakket med gutta. Vi skal kle oss ut til halloween.
Jeg kunne hengt med deg hvor som helst.
-Det er det jeg sier. -Ja.
-Vi skal gifte oss. -Det er jeg glad for.
Er du klar? Kjør.
Var det gøy?
Herregud. Jeg ville ikke gjort det igjen.
-Ett til? -Nei, er ikke klar for å dø ennå.
Nick, ikke si det!
Herregud! Jeg håper jeg kan få barn etter dette.
Vi klarte det. Jeg klarte det.
Ikke snakk for meg, men jeg er veldig stolt av deg.
-Sett deg. -Ja.
-Ok. Jeg tar meg av døra. -Dette klarer du.
Stå her.
Klar?
Tre, to, én.
Hopla!
Fy fader.
Sånn, ja.
Flink jente.
Perfekt.
Kom tilbake!
Jeg ser deg.
Det var fantastisk.
-Denne veien. -Ok.
Hjelp meg. Snurr rundt.
Bra jobba. Jeg er stolt av deg.
-Fortsatt litt mo i knærne. -Jeg vet.
Strikkhopping gir meg samme følelse som når vi er forelsket.
Gurimalla, ikke sant? Et kick.
I tykt og tynt.
Jøss.
-Så kult. -Hei, folkens.
Velkommen til The Glass Factory.
-Han skal lage en figur til deg. -Ok.
Se!
Så kult.
Nydelig. Så kult.
Veldig passende for en mann som er interessert i fisk.
-Så denne skal stå hjemme hos deg. -Hos oss.
Det er noe som tynger meg og plager meg. Jeg vil ta det opp.
I podene husker jeg du sa:
"Jeg skal gi deg blomster."
Jeg har ventet lenge for å finne den rette.
En som følger opp ord med handlinger.
Det er veldig viktig for meg.
Du har rett, og…
Det…
Jeg brukte det som konsept, men det blir ikke blomster.
Det ville bli noe i den retningen. For meg er blomster… Jeg skjønner.
Det handler om å få meg til å føle meg spesiell.
-Ja. -Du vet, kjærlighetsspråkene.
Mine er bekreftende ord og handlinger.
Og så gaver. Jeg viser kjærlighet.
Til jul gir jeg gjennomtenkte gaver til alle jeg kjenner.
Jeg bruker penger på å få folk til å smile.
Gaver er den minst viktige for meg. Selv til jul…
Jeg tror sist familien min var i stand til å gi gaver til alle…
Ja.
Det var for mange år siden. Jeg har ikke fått en julegave på lenge.
Når det gjelder økonomien vi vokste opp med,
nekter jeg å la det være greia som skaper avstand mellom oss.
Jeg har ikke følt at de økonomiske ulikhetene…
Jeg vet at jeg ikke trenger å gi deg
noe av topp kvalitet, som en Kate Spade-veske.
Aldri gi meg en sånn.
-Heller en YSL-veske. -Jeg vet ikke hva det er.
Louis Vuitton? Det har du hørt om.
Er han en sværing?
-Han er en sværing. Ja. -Ok.
Jeg elsker deg.
Jeg vil ikke høres materialistisk ut, men jeg vil også føle meg spesiell.
-Ja. -Ja.
Nei, du har rett, og jeg gjorde en feil med det der.
Og jeg er ikke glad for det.
Men du skrev et dikt til meg flere dager etter at du møtte meg,
og du sang Edwin McCain for meg, og sånt noe smelter hjertet mitt.
Men jeg er den jeg er. Jeg vil også ha blomster.
Jeg vil ikke skuffe deg.
Det er bare mye.
-Hva er mye? -Å gifte seg.
Det er en enorm avgjørelse.
Og jeg vil ikke… føle meg tvunget til å gjøre noe,
for det er dårlig gjort mot deg.
-Hvis jeg plutselig begynner å tvile… -Gjør du det? Nå er jeg kjempeforvirret.
-Jeg vet. Nei da. -Jeg er så forvirret.
-Jeg gjør ikke det. -Jo, det virker sånn.
-Det er ok. Bare si det. -Nei, jeg tviler ikke.
Du sier ting som "tvi…" Hva faen?
-Jeg… -Du ser meg ikke i øynene.
Jeg vet det, for jeg prøver å tenke.
La meg tenke på hvordan jeg skal si det.
Jeg er ikke redd for å gifte meg med deg.
Jeg er oppriktig forelsket i deg.
Jeg er bare nervøs for hele greia fordi det er en enorm forpliktelse.
Jeg tviler ikke på at jeg vil ha deg.
Jeg vil bare ikke føle meg overveldet når øyeblikket kommer…
Når jeg møter deg ved alteret.
Kødder du nå? Fra dag én har du sagt: "Jeg vil gifte meg med deg."
Og du visste hva dette var. Vi visste hva vi bega oss ut på.
Dette er ting jeg hadde håpet at du hadde tenkt gjennom…
-Ja. -Ikke sant? Før du ble så sikker.
-Går det bra? -Ja. Jeg lytter.
Jeg trodde du skulle til å gråte.
-Jeg lytter. Jeg setter pris på deg. -Jeg setter pris på deg også.
Det er mye, men la oss ta det…
-Ja. -Ett skritt av gangen.
Alt som betyr noe, er deg og meg.
-Ikke sant? -Ja.
-Elsker deg. -Elsker deg.
Oi, oi.
Ikke søren.
Herregud!
Ta det rolig.
Jeg liker ikke høyder! Jeg liker å ha føttene på bakken.
Du klarer dette.
-Jeg er takknemlig for å være i live! -Ja.
Det var dødsskummelt.
Nå stoler jeg på deg med mitt liv, for du fikk oss over.
Å, stranda!
Så vakkert!
Har du sett.
-Går det bra? -Ja.
Se utsikten.
-Du kan se stranda hele veien ned. -Ja.
-Det var skummelt. -Ja. Broen var ikke festlig.
Broen var nesten som en slags tillitsøvelse.
En bro til en ny begynnelse.
-Eller det. -Ok.
Jeg elsker deg fortsatt.
Det er…
Vi hadde en konflikt, men la oss…
la det ligge og begynne på nytt.
Jeg er glad du tenker som jeg.
Jippi!
Kommer du tilbake til hotellrommet, da?
-Eller vil du bli der? -Det skal jeg.
-Gjør du? -Ja.
Perfekt.
Først for å ta en lur.
-Så en dusj, for jeg er støvete. -Jeg vet det.
Men ja, jeg kommer tilbake.
Jeg tror det går bra.
Jeg vil fortsette framover.
Som du sa, vi krysset den broen.
Ja.
Klarer vi det, klarer vi alt.
-Ja. -Bare ikke se ned.
-Er du glad for å komme tilbake? -Ja.
Ja.
-Er du glad for at jeg kommer tilbake? -Bra. Ja.
Ja. Det føles så bra.
-Utsikten er skjønn. -Jeg vet.
-Skal du ned? -Ja, men…
-Jeg vet ikke hvordan. -Gi meg hånda di.
Gi meg hånda di og hopp.
Jeg har deg. Pokker.
Jeg har deg.
Jeg har deg. Se på den fuglen.
En pelikan som stuper ned. Nydelig.
-Glad i deg. -Glad i deg òg.
-Slick Nick! -Nick og Hannah.
-Hallo! -Der er dere.
-Hva skjer? -Slick Nick! Går det bra?
Hva skjer? Godt å se deg.
-Hei! -Jøss.
Se. Tyler har hatt.
-Elsker hatten. -Kjøpte den da vi red på kameler.
-Har dere ridd på en føkkings kamel? -Ja.
Slutt! Det har jeg alltid hatt lyst til.
Føler du at du lærer ham ting?
-Ja. -Ja.
Mye. Jeg lærer sikkert noe av ham også før eller siden, men…
Han hadde pakket og skulle dra.
-Ja. -Og så…
Å, turen?
Ja! Han skulle dra fra hele greia.
Herregud.
-Jeg har ikke nummeret hans. -Ja. Samme her.
Hvis han drar, ser jeg ham aldri igjen.
-Hva skjedde i dag? -Vi fant ut av det.
-Vi må gå og se på. -Ja.
-Kom. -Vi kommer tilbake til saken.
Kom.
Kom igjen.
Stephen, se!
-Jeg kommer. -Så…
-Så nydelig. -Gjør de dette for oss?
Så fint det er!
Så nydelig!
…virkelig bearbeide…
-Monica, du er skjønn i lilla. -Takk, vennen.
-Fy flate! -Det var litt lavt.
-Ja. -Så vakkert.
Hvor er Garrett?
Ja! Jeg har deg, kompis. Kom igjen.
-Kom igjen, folkens. -Vi trenger ingen!
Hvor er G? Jeg har alt jeg trenger her.
Akkurat her.
-Elsker deg. -Elsker deg også.
Det hun sa, sank endelig inn, og jeg bare: "Klart."
Det var så romantisk der ute. Tusen takk for romantikken.
-Beklager, jeg var… -Herregud!
Så romantisk! Holder alle andre oppe.
Jeg snakket med Garrett om noe alvorlig. Beklager.
Jeg vet det. Herregud. Ok.
-Vi… Det var en… -Om meg?
-Hva? -Unnskyld meg, T.
-Kom igjen. -Hva?
Vi ser ikke… Vi ser fyrverkeri hele tiden, så vi løp.
Vi bare: "Ok!"
Det er dette jeg ikke liker ved å krangle.
Alt han gjør, gjør meg forbanna.
-Kan jeg komme og… -Ja! Vær så snill.
Jeg er vant til… Jeg prøver å ikke være streng mot meg selv.
Går det bra?
Ja.
Det går bra. Jeg elsker deg.
-Beklager. -Det går bra.
Jeg kjeftet fordi han ikke så fyrverkeriet med meg.
-Han er så redd for meg. -"Redd for meg."
-Så redd for meg nå. -Det bør han.
-Jeg kødder ikke. -Jeg gikk glipp av…
Takk, elskling.
Vann med kullsyre?
Liker du det? Jeg er ingen fan.
Nei, men det går bra.
Og jeg er lei for det. Garrett trengte å prate.
-Det går bra. -Jeg vet det. Jeg ville likevel si det.
Jeg er lei for det. Ville si det.
Du sa at du skulle gjøre opp for blomstene, men det er greit.
Taylor og jeg holdt hverandre under fyrverkeriet.
Mannen din og jeg hadde en alvorlig prat om noe,
og så kom fyrverkeriet, og jeg sa:
"Bare fortsett."
Det ville vært uhøflig å avbryte ham.
Ja. Det er vanskelig når vi har så begrenset tid, og ting skjer.
Og slik jeg kjenner Garrett og hjernen hans,
vet jeg at han må få det ut.
Han er kvantefysiker
og bruker andre tankemønstre enn meg for å beskrive ting.
Jeg er dårlig på å beskrive ting.
Jeg vet ikke om det er sant. Jeg syns ikke du er det.
Takk. Denne situasjonen…
Det kommer en tid for oss alle.
Hvis du blir med i programmet,
vil du på et tidspunkt oppleve at folk konfronterer deg.
Folk som kjenner deg, men som er helt fremmede for deg.
"Jeg kjenner hele historien din!"
Mange menn opplever kvinner der ute som: "Jeg gir faen i hva situasjonen din er.
-Jeg vil suge deg." -Beklager.
-Det går bra. -Hva skjer?
-Vi snakket… -Hvordan kom vi hit?
Du må forstå hvor du er forankret.
Jeg kommer tilbake med det. Jeg skal mate deg, lille fugl.
Jeg bare: "Skal noen suge pikken din?"
Nei.
Men du kommer til å bli fristet som aldri før,
for plutselig har du søkelyset rettet mot deg,
og da må du vite hvor du står.
-Jeg må ha pommes frites. Straks tilbake. -Ok.
Du må forstå hvorfor du er her med denne personen.
-Går det bra? -Ja da. Jeg er irritert.
Jeg har vært redd, fordi denne prosessen
har gått så fort at det er skummelt.
Men jeg har aldri tvilt på hva jeg føler for denne kvinnen.
Hvordan føles det å dra tilbake som forlovet kvinne?
Fint, men skummelt å bo sammen med deg.
-Hvorfor det? -Jeg vet ikke hvordan du er.
-Vi har vært på ferie. -Det er sant.
Forventer du at jeg lager mat hver dag? For det gjør jeg ikke.
Faen. Det er greit. Jeg liker ikke oppvask.
Jeg er ryddig, lar ikke mat stå ute. Jeg tror ikke vi får det problemet.
-Der er vi enige. -Spent på å se leiligheten din.
Gleder meg til å vise deg huset mitt, og soverommet.
Men det er en overraskelse. Du får vente og se.
-Ikke tull. -Jeg mener det.
Du kommer til å stole på meg en dag.
Dette er den eneste irriterende delen av alt dette…
å måtte brette og pakke alt på nytt.
Altså…
-Hva, er det skjorta? -Pleier du å…
Knepper du alle skjortene før du bretter dem for å legge dem i…
Så de ligger på plass, ja.
-Ja, og så… -Fascinerende.
-Ja. -Kan vi gjøre det i morgen?
Kan du legge deg her med meg, eller ligge her til jeg sovner?
Ja. Du har rett.
Kanskje om jeg ikke hadde rotet sånn…
Ja.
-Jeg tenkte det samme. -…ville det ikke vært et problem.
Å, hei.
Hei.
-Elsker deg. -Jeg elsker deg.
Suss.
Det er som jeg har kjent deg i årevis.
Takk for at du har fått meg til å føle meg trygg,
og at jeg har fått ta det i mitt eget tempo
for å styrke forholdet vårt.
Det ville ikke ha føltes oppriktig eller ekte
i noe annet tempo, så takk. Jeg elsker deg.
Jeg elsker deg òg.
Ja. Det har vært helt riktig.
Som jeg sa i podene: Alt vil bli vanskeligere.
For alle andre er nok dette sjokkerende.
Å skulle forklare dette for folk som er glad i oss
og som sikkert er skeptiske… Det gruer jeg meg til.
Det betyr ikke at jeg tar denne beslutningen
ut fra det alle andre mener.
Vi kan bare satse og gjøre så godt vi kan…
og jeg tror begge har bestemt oss for at det er det vi vil.
Ja.
Hvis ikke, må du si det nå.
-Nei, sånn er det. Ja. -Separate fly, takk.
-Er du klar til å dra hjem? -Ja, faktisk.
Hun elsker meg fortsatt. Bare så det er klart.
Det gjør jeg. Du blir ikke kvitt meg, Tyler.
Snart på vei til flyplassen.
-Har du pakket? -Må gjøre meg klar. Ses i D.C.
Snakkes.
Vi vil savne dere!
Vi er klare! Ha det bra, Mexico!
Til virkeligheten.
Faen! Det var ikke bra.
Bred last!
Det er på grunn av alle bikiniene til Garrett.
Velkommen til landets hovedstad, Washington, D.C.
21 DAGER TIL BRYLLUP
Her var det fint.
Nå begynner den intense fasen av eksperimentet.
Her er vi.
Elsker det.
Å bo sammen på ordentlig.
Dusjen er stor nok for to.
De har fått mobilene sine.
-Vil se Instaen din. -Herregud.
Da blir jeg nok glad for at kjærlighet gjør blind.
Ja.
Vil utseende, etnisitet, familie eller økonomi ha noe å si?
Faren min og stemora mi kommer til å stille mange spørsmål.
Hvordan integrerer de liv, hjem, karriere?
Vil de la moderne distraksjoner eller andres meninger sabotere forholdet?
-Den beste telefonsamtalen? -Familien.
-"Jeg er forlovet med en raring." -"En raring."
Mamma sa: "Jeg har aldri sett deg smile sånn."
"Slutt."
Det begynte med et følelsesmessig bånd.
Om bare tre uker står de ved alteret og skal ta sitt livs viktigste avgjørelse.
-Sørge for at hun ikke blir lei av meg. -Hvordan?
Be.
Vil de bevise at kjærlighet gjør blind?
Spent på å bo sammen?
-Litt annerledes enn Mexico. -Vi har jo bodd sammen.
En ting som plager meg, er uorden i putene.
Klarer det ikke.
-Hva da? -Putene.
-At de ikke holder seg oppe? -Det plager meg av en eller annen grunn.
Ja, så klart.
Luna kommer.
Hvordan vil du gjøre det? Det er din hund, så…
Men hvis du vil at jeg hjelper til, kan vi gjerne dele på det annenhver dag.
Det blir nok deg hver dag.
Å? Selv om du står opp klokka fem?
Jeg er vant til det. Men ja, hjelp meg litt.
Ja, klart det.
Hun er prinsessa mi.
Luna Dorka.
Luna Dork.
Jeg tror du er en som trenger å bli bedt om å gjøre ting.
Du kommer ikke til å bære ut søpla.
Hvis jeg spør, gjør du det nok, men jeg må spørre.
Hvis jeg ser at søpla er full, tror du ikke jeg tar den ut?
Jeg vet ikke. Vi har ikke måttet ta ut søpla ennå.
Du sier du skal lufte Luna om morgenen. Jeg håper det.
-Ja. -Jeg er yngre enn deg.
Og jeg er mer moden.
-Mener du det? -Ja.
Du klarer ikke å holde maska.
Jeg er mer emosjonelt intelligent.
-Dette viser… -Og intelligent.
Det der overser vi.
Dette er viktig. Du mener du er mer moden enn meg.
Hvordan skal du klare å la en som er mer umoden
dele hjemmet ditt, oasen din, med deg?
-Det uroer meg. -Hvordan går det?
-Kan du montere en tv? -Nei.
Vet du hva? Jeg kan fylle en Brita med vann.
Det er dette som bekymrer meg.
-Jeg vasker opp. -For jeg kan gjøre alt.
Ok. Det kan jeg også, bortsett fra å "montere en tv".
-Ok. -Jeg tar klesvasken.
Jeg skal lage mat. Jeg skal vaske opp.
Laste oppvaskmaskinen. Kjøpe mat.
Faen ta patriarkatet.
Høres fint ut!
Jeg tar ut bikkja. Du tar ut søpla.
Hva blir det første måltidet?
Er det noe du liker å lage? En spesialitet?
Jeg kan lage en fiskerett.
-Laksepasta. -Kan du ikke steke en biff?
-Jeg kan steke en biff. Lage salat. -Kan du lage salat?
Laksesalat eller kyllingsalat. Jeg kan kjøpe salat og ha den i ei bolle.
-Ja, chef! -Ja, akkurat. "Ja, chef."
-Nei. -Vet du hva?
Jeg lager en digg bolle med frokostblanding.
Den kan du ha for deg selv.
Jeg er egenrådig. Det må være på mine premisser.
-Det krever litt tilpasning. -Ja.
Vi kommuniserer bra, men jeg skal ikke si noe slemt.
Gi deg litt tid hvis det skjer?
-Ja. -Forstått.
Så et kyss etter en time.
-"Du ignorerer meg." -Tre.
Tre? Faen. Da får jeg bare dra på jobb.
-"Jeg savner deg." -Nei, elsker deg.
Jeg er selvstendig, trenger mye plass. Men jeg gleder meg til å bo med deg.
-Jobben min er å gjøre deg lykkelig. -Ok, det liker jeg.
Dette er fantastisk.
-Fy faen, dette er så fint. -Så flott.
Cabo er ingenting i forhold.
Jeg vil ha venner på besøk.
Ja.
-Gjøre det hjemmekoselig. -Vi skal ha fest.
Kjøpe blomster.
Ja, dette er kult.
Jeg ser bare sånt som dette på Instagram.
-Hva? -Utsikten.
Utsikten? Ikke sant?
Og vi har en frokostkrok.
Fy flate!
Matvarer.
Vin, øl, blomster.
Mer øl.
Flere blomster.
Flere matvarer.
Og flere…
…blomster.
-Vin? -Blomster.
Flere blomster.
Du sa du liker roser, men…
Jeg elsker roser. Hvite roser. Jeg elsker hortensiaer.
Og jeg elsker solsikker.
-Jeg elsker alle typer blomster. -Ok.
Dette er lekkert.
Fy søren, dette er helt vilt.
Dette er vanvittig!
Skål for bofellesskapet!
-For livet! -Ja!
-Heldige deg. -Heldige oss.
Heldige oss.
Ikke skjær grimaser.
Så… godt.
Kjempegodt, faktisk.
Ja, ikke sant?
Jeg elsker deg.
Skjærer du grimaser av tequilaen? Eller var kysset mitt ekkelt?
Det var ikke ekkelt. Det var et deilig kyss.
"Hvorfor ble du med?"
"Vet ikke. Instaen min burde tiltrekke kvinner."
Det er det virkelig interessante ved dette.
At en ikke har sosiale medier og vennekomiteen som følger med.
-De ville bare: "Taylor…" -Gitt deg avskjed på grått papir.
Det er å dra det litt langt.
Sier han som ikke har vært i et forhold på sju år.
Det var frivillig!
For jeg er en selvstendig mann med en Insta full av fisk.
Greit.
-Hent telefonen. La oss gjøre dette. -Kom, sett deg.
Et viktig øyeblikk. Vi får se hverandres sosiale medier.
-Jeg liker ikke at dette hausses opp. -Ja, det er ikke så farlig.
Jeg kommer ikke til å få avsmak og dra min kos.
-Jeg lover. -Hvem prøver du å overbevise?
Jeg vet ikke helt.
-Vent litt. -Nå er jeg spent…
La meg gi deg litt kontekst først.
Jeg jobber bare. Når jeg ikke jobber, fisker jeg.
Så alt jeg legger ut… dreier seg om fiske.
For det meste fisk.
Ok.
-Men veldig… -Du trenger ikke…
Fine fisker.
De beste fiskene. Farlige fisker.
Jeg risikerer livet for disse fiskene.
Lever et farlig liv.
Jeg dør nesten i jakten på disse fiskene.
Ok. Dette er…
Da setter vi i gang.
Å, se.
Å, dæven! Se den der.
Fisk, men i svart-hvitt.
Det sier så mye ved å si så lite.
Se så glad du er over fangsten.
Sjekk denne. Dette er ingen liten abbor.
Skjønner. Fisken er like stor som deg.
-Bare sier det. -Jeg hadde sveipet deg til høyre.
-Takk. -Nei, hadde ikke det.
Du er den beste fangsten av dem alle.
Det blir emneknaggen vår. "Den beste fangsten."
Nei, vi kan ikke være så teite. Det ville vært kleint.
Skriv det ned.
Tror du senga er stor nok for begge?
Ja, det er en queen-size. Jeg har king-size hjemme, så…
Det betyr at du må kose med meg.
Gleder meg.
Du klarte å si at du ikke liker å kose uten å si det.
Du vet at jeg blir altfor varm om natta.
-Jeg valgte en mann som ikke liker å kose. -Du valgte en mann som svetter.
Jeg hater å være her.
Jeg må tvinge ham til å ligge i skje.
-La meg gjøre senga klar for deg. -Takk, min gode herre.
Ja, det liker jeg.
Godt vi liker den samme temperaturen.
-Ja. -For jeg ikke får sove i varmen.
Ok.
Kjære Gud, takk for at du fikk oss trygt hjem.
Pass på oss når vi nå starter en ny reise sammen.
Beskytt oss og helbred oss når vi trenger det.
Pass på vennene våre også.
Og også…
Blir litt rørt nå.
Og bare pass på oss.
Pass på Ashleys familie, min familie. Våk over oss mens vi sover.
-I ditt dyrebare navn. Amen. -Amen.
Jeg holdt på å sippe!
-Nei da. Hvorfor? -Jo.
Bare fine greier.
-Ja? Fornøyd? -Ja.
Ja.
Herlig.
Bryllupet er om tre uker.
Tre uker! Hvordan føles det?
Ærlig talt, det eneste jeg gruer meg til, er å møte mora di.
-Ja. -Tror jeg.
Jeg gleder meg til å planlegge bryllupet fordi jeg ikke blir alene om det.
-Jeg må ikke… -Vi får se.
Det er sant.
-Du kommer til å bli utålelig. -Tror du?
-Utålelig. -Sannsynligvis.
-Ja. -Jeg er ganske kresen, så…
Det gleder meg.
Jeg hadde ikke orket en fyr som overlot til meg å ordne alt.
-Ja, nei. -Utrolig kjipt.
Et tegn på hvordan forholdet ville blitt.
Ja.
Det eneste andre jeg er litt redd for,
er det svarte bryllupet du så gjerne vil ha.
-Jeg… -Svart tema?
Har du noen gang sett for deg hvordan et svart bryllup ville se ut?
-Ja. -Alle kledd i svart?
Så kult. Jeg i hvit kjole og mannen min i hvit smoking.
Men så dystert.
Ikke egentlig.
Jeg lyser opp rommet med den vakre, hvite kjolen min.
Men hvorfor maser du om svart hele tiden?
Hvorfor så besatt av svart, elskling?
Vi er svarte!
Ja, vi er svarte, men jeg mener…
Nei, jeg elsker fargen svart. Den er slankende.
Sexy. Kul.
Svart er ikke… Nei. Vi skal ikke ha svart bryllup.
Du er så anti-svart.
Ikke prøv deg.
Elsker deg.
-Elsker deg. -Av med lyset.
Av med lyset.
Vi gjemmer oss under dyna!
20 DAGER TIL BRYLLUP
God morgen, alle sammen. På vei til F-burg.
-Sa jeg det riktig? -Nei, det er ikke en greie.
Det er ikke det vi sier.
Garrett har med seg ei byjente hjem.
Teknisk sett er du fra en strand-metropol.
Jeg vil ikke kalle det ei byjente.
Jeg er ganske sikker på at det er en by. Landets fineste by.
-Ok, vel… -Jeg bor også i D.C.
Vi tar det senere. Men ja, du er D.C.-jente.
-Garrett har med seg… -En politisk analytiker.
-Jeg er ikke analytiker. -Politisk konsulent.
Du analyserer papirer og konsulterer basert på det.
Ok, dagbok-kameraet slås av.
GARRETTS FORELDRES HUS
-Jeg tar døra. -Kan du?
Bare gå inn.
-Hallo, hallo? -Hei.
GARRETTS MOR
-Dette er Taylor. -En klem.
-Hei. -Hyggelig.
-Hei. -Hvordan går det?
GARRETTS FAR
-Så hyggelig. -Hvordan går det?
GARRETTS SØSTER
-Dette er Makayla. -Hei!
GARRETTS NIESE
-Trystan. -Trystan, hei!
-Vi har med blomster til deg. -Takk.
Jeg tar dem med inn på kjøkkenet.
Nydelige.
-Og denne er til deg. -Selvsagt.
Flott. Takk.
-Denne er til deg. -Ikke sett den ved siden av disse.
-Vi ville gi deg noe. -Så hyggelig.
-Vår ser litt stusselig ut nå, men… -Dere ga meg ham, det er det viktigste.
Han er en bra fyr.
La oss se på ringen.
-Veldig fin. -Garrett var nummer én fra dag én.
Ja. Det var definitivt en veldig sårbar opplevelse.
Det er det som overrasker meg mest, tror jeg.
Du har aldri vært en som deler tanker og følelser.
Du fikk åpnet ham. Bra for deg.
Hvis jeg skulle få henne, måtte jeg åpne meg, så…
Det ble plutselig varmt her inne.
Når vi samles til søndagsmiddag, er han bartenderen vår.
Han er mestermiksologen.
Det er som kjemi.
Hun studerte kjemi.
-Ok. -Du er den nye bartenderen.
Den nye bartenderen.
Hun lager margaritaer.
-Med honning. Jeg ga henne honning fra… -Ser man det. Vi har masse honning.
Jeg bruker bare utdanningen til å lage drinker og date Garrett.
-Livet endrer seg raskt. -Ja. Helt sprøtt.
Jeg hørte at foreldrene dine ikke ønsker å delta.
Hvordan skal det gå?
Jeg tror bare at de ikke ville ha kameraer hjemme,
men de vet at dette er viktig for meg og at dette ikke er en tilfeldig fyr.
Det er ikke min stil uansett.
Så de er veldig spente og vil treffe ham.
Ja, sikkert.
Vi jobber med å få dem hit.
Dere har mye å snakke om.
-Ja. -Og hva driver du med?
Jeg er konsulent innen ren energi.
Ok.
-Et felt i vekst. -Ja.
Ja, det er mye jobb å få. Det er flott.
Det er definitivt viktig for miljøet.
-Hun studerte ved Johns Hopkins. -Imponerende.
-Takk. -Veldig imponerende.
-Begge har realfag-tatoveringer. -Ja.
-Mange ting til felles. -Ja. Vi er veldig kompatible.
Det var rart… Dere vet. Vi spiste middag, og jeg sa:
"Jeg tviler på at jeg vil møte noen." Jeg følte det da jeg gikk inn i det.
Taylor var den eneste som rørte meg dypt hver gang jeg snakket med henne.
Og vi brukte ordet "magnetisk".
Jeg gikk inn dit og… det var bare noe ved det.
Jeg ville bare være med henne.
Hvert eneste atom i meg ble dratt mot henne.
Om vi hadde møttes her ute… Garrett er opptatt.
-Ville han hatt tid… -Vi ville ikke ha møttes.
Dere ville ikke ha møttes.
-Og hadde vi møttes… -"La meg sjekke timeplanen min…"
Nettopp. Jeg ville ikke hatt tid før om en måned.
Og det er ikke… Du kan ikke bygge et forhold på den måten.
Nå var det mer: "Vi ses i morgen." Det føltes riktig.
Det er utrolig.
Jeg vil ikke forlate henne.
Dere har sikkert pratet om det, men de vanskelige tingene?
Ekteskap handler om kompromiss. Barn og slikt?
-Det kan jeg skrive under på. -Hold munn.
Ja. Vi har snakket om barn. Vi har snakket om mye.
Vi har vært enige om alt.
Særlig det med barn.
Det er en stor beslutning som ikke burde tas så fort.
Jeg vil ikke at han skal bli såret. Ikke du heller.
Jeg vil ikke at dere må gjennom det. Jeg forguder sønnen min.
Ja.
Og jeg vet at foreldrene dine elsker deg, og jeg…
Jeg hater dette.
Og vi kommer til å bli glad i deg også.
Det har bare gått så fort.
Dette er den eneste stunden vi får sammen med dere
før vi feirer bryllup om to uker, og det er…
Dere må ta mange flere avgjørelser
enn det dere burde på så kort tid.
Dere har en tidsfrist, og dere prøver å holde den.
-Ja. -Vi sier dette med kjærlighet.
Det er mye å skulle bli kjent med meg og stole på meg.
Jeg har ikke noe annet svar enn jeg elsker sønnen deres høyt.
Jeg ser for meg en fantastisk framtid med ham.
Og jeg ser at han er så fin
på grunn av stedet han kom fra og dem som betyr mest.
Fordi alt må skje så fort,
har vi kommet til at det å ta det dag for dag,
har brakt oss til steder vi aldri trodde vi ville befinne oss.
Så det har faktisk gjort oss bedre på
å snakke om ting vi er urolige for og er redde for.
Er det felles målet å ende opp sammen og sørge for at vi er helt sikre,
og at andre stoler på dømmekraften vår?
Det var der vi endte opp.
Og vise hverandre respekt
hvis vi endrer mening om hvordan vi vil gjøre dette.
Garrett hater det når jeg sier dette, men jeg sa:
"Den beste avgjørelsen for deg er den beste for meg og for oss."
Det gir mening.
Så vi vil respektere hverandre uansett hva som skjer,
og kjempe for hverandre, men være tålmodige.
Jeg vil bare takke dere på forhånd hvis dette går dit det skal.
Jeg håper jeg blir et fint tillegg til familien deres.
Det gjør vi også. Vi hører kjærligheten og omsorgen.
-Absolutt. -Det er viktig.
Takk for at jeg fikk komme. Dere har et vakkert hjem, og jeg…
Takk.
Garrett er fortsatt den jeg kjente fra før,
men nå skjønner jeg hvorfor han er så kjærlig og god.
Takk.
-Alt vel? -Ja, alt vel.
Jeg er hjemme!
Du sender sexy meldinger mens jeg lager mat.
Hva? Nei!
Jeg så den mens jeg skar opp og…
Likte du det? Hva er det?
-Jeg har hvitløk på hendene. -Herregud!
-Så fin du er på håret! -Liker du det?
-Jeg liker det bedre enn før. -Ja?
Hvordan har dagen vært?
-To timer med trafikk. -Ja? Mye trafikk?
-Men ok, jeg overlevde. -Ja.
-Hvordan var det på jobben i dag? -Hektisk.
Mye å ta igjen etter å ha vært borte i tre uker.
-Dro du på kontoret? -Nei.
Jeg jobbet hjemmefra i dag…
Det må være deilig.
Dro innom leiligheten min for å hente noen jakker og ingredienser.
Du er sexy når du lager mat.
Er jeg ikke søt mens jeg ser på?
Ja, du trenger bare et glass vin. Du kan se på mens jeg jobber.
Takk.
Jeg går på badet. Må samle meg litt.
Trenger du hjelp?
-Du kan bare se på. -Takk og lov.
-Jeg hater å lage mat! -Slappe av.
Hvordan går det med skolen?
Jeg…
-Hva er den minen? -Jeg føler meg overveldet!
Jeg vet at du sliter med pendlingen.
Pendlingen tar livet av meg.
Jeg tenkte på det. Jeg er glad jeg er fleksibel
og kan flytte til Baltimore,
for jeg tror ikke du ville klare deg så bra.
Jeg flytter aldri.
Om du ikke var villig til å flytte, ville det ikke gått.
-Ja? -Jeg kunne ikke pendlet.
-Det ser godt ut. -Det ser så godt ut.
Lukter godt også.
Jeg vil ha en…
Jeg setter disse på bordet.
Gå og sett deg. Vi har soyasaus, denne…
Vin.
Sannhetens øyeblikk.
-Vel… -Hva syns du?
Nudlene er ganske harde. Skikkelig al-a dente.
-Al-a hvem? Er det sånn det uttales? -Al-a dente.
Herregud.
-Nudlene er ikke… -De er så harde!
Vi trengte dette, for alt har vært perfekt.
-En god metafor på livet. -Ikke få meg til å spy.
Så, bryllupsspørsmål.
Skal vi bruke en religiøs forretter,
ikke-religiøs, åndelig?
-Hva gjør vi? -Hun må være kvinne.
Jeg vil ikke at en mann skal vie oss.
-Ikke ta det ille opp. -Greit.
Ingen cis-heteroer.
Ja, jeg tar faktisk alt annet enn en cis-hetero.
Ok, og…
…åndelig, antar jeg?
Ok.
Gud kan sitte i baksetet.
Mora mi ville fått slag.
-"Ikke gift deg med henne!" -Ja, mamma har meninger.
Hun er fortsatt veldig kristen.
Hvis vi går gjennom seremonien
uten et eneste kristent element, vil hun nok misbillige det.
Selv om bryllupet er for oss, er det også for foreldrene våre.
Syns du vi skal spørre henne?
Mamma vil nok komme til meg før vielsen og be sammen med meg.
Det vil være nok for henne.
Jeg trodde jeg skulle gifte meg i et tempel.
-I et mormontempel? -Ja.
Hva fikk deg til å beslutte at religion ikke skulle være en del av livet ditt?
Jeg hater ikke religion. Det virker kanskje sånn.
Men når Gud er hvit i en kirke
og du blir lært opp til hvit tro når det gjelder religion,
begynner du å tro på de tingene.
Og det er veldig mannsdominerende, spesielt i mormonkirken.
Jeg skjønner deg.
Jeg sier alltid at noen av de beste
menneskene jeg har møtt, og de snilleste, har vært mormoner.
Folk i kirken er så snille, så gavmilde.
Jeg tror det hjalp meg i en vanskelig tid i livet, men…
Jeg vil bare ikke at det skal være en del av vielsen vår.
Jeg vil ikke at noen skal tro at vi gifter oss under religiøs tro.
-Ok. -Ja.
Jeg var aktiv i kirken. Jeg vet hvordan det er i kulissene.
-Jeg vokste opp i kirken. -Ja.
Ild og svovel, du må tro på dette ellers havner du i helvete…
Sånne ting.
Men inni meg har jeg alltid følt at det ikke var bra.
Jeg tror nok fortsatt…
på en versjon av en kristen gud, jeg vet ikke, men…
La oss si at jeg dør, det fins en Gud og jeg står foran ham.
Jeg tror ikke han vil dømme meg for å stille spørsmål.
-Han eller hun eller de. -Ja, de eller noe.
Ja, Gud, hva enn Gud er,
vil nok ikke sette meg til veggs fordi jeg har legitime spørsmål.
Nei.
-Jeg tror vi har levd før. -Ja?
-Jeg har ingen harde fakta på det. -Vi må se Past Lives.
Vi må se Past Lives, men først Barbie.
-Hva? Barbie? -Barbie.
Ikke plasser Barbie og Past Lives på samme…
Nei, Barbie har et flott budskap.
Fikk meg til å se at jeg ikke aksepterer menn som er for patriarkatet.
Måtte du se Barbie for å innse det?
Jeg var på vei dit. Jeg måtte forlate militæret.
Folk skjønner ikke hvor hjernevasket man blir i militæret.
Og jeg har vært i det hele livet.
Jeg trodde virkelig på militæret og var veldig patriotisk, og…
-Hvor står du nå? -Dette er ubehagelig.
Jeg kan ikke si at militæret bare er noe dritt,
for det forandret livet mitt og ga meg muligheter.
Når noen sier: "Jeg har fordeler…"
-På bekostning av hva? -Et annet lands undergang?
Så du støtter militæret.
Jeg støtter ikke det militæret gjør.
Det vi gjør i andre land. Jeg støttet det før.
James Baldwin forbeholdt seg retten til å kritisere landet fordi han elsket det.
Det liker jeg.
Jeg tar alltid ståstedet til folk fra utsiden som ser inn.
Jeg ble ikke født her. Jeg bor her nå.
Jeg forstår at jeg er privilegert.
Samtidig kommer jeg alltid til å kritisere USA
for hvordan de har destabilisert andre land.
Jeg støtter militæret i betydningen at vi trenger det, strategisk sett.
Vi ville ellers vært veldig sårbare.
Hvorfor det?
Vi satte oss selv i denne situasjonen ved å være bøller.
Vi har dratt til andre land, ødelagt land, samfunn, lokalsamfunn.
Jeg er veldig kritisk til det.
Men jeg støtter troppene i militæret.
-Ok. Ja. -Sjømennene, soldatene, marinesoldatene.
-Jeg støtter menneskene. -De som…
De var akkurat som meg, og det de er med på, er ikke lett.
-Jeg støtter dem. -Men de velger det.
-Vi velger det. Ja. -Ja.
Ok.
Ja.
Det er nyansert. For noen er det en jobb.
De ofrer mye.
Ja, men de verver seg til det.
-Du snakker om offer… -Du har ingen kontroll.
De kan be meg drepe folk, og jeg må gjøre det.
Men du verver deg! Ingen tvinger deg til å…
-Nei, det stemmer. -Ja.
Men jeg forsto ikke hvor alvorlig det var.
Jeg vervet meg ikke for å drepe folk, selv om jeg ble militær.
-Det er militæret. -Ja, jeg vet.
Våpnene og alt det er der av en grunn.
-Jeg vet det, men… -Våpnene, hele…
Kall meg naiv, da.
Da jeg ble satt i en posisjon
der jeg skulle trykke på knappen og avfyre et missil,
for det ble jeg… Det slet jeg med.
Jeg sa: "Jeg kan ikke trykke på knappen og skyte ned et fly."
Men jeg forsto ikke alvoret.
-Mange verver seg når de er 18. -Ja.
De ser grusomme ting.
Soldater drar ut,
og de er barn og gjør fryktelige ting.
Og de… Det er bare…
Jeg tror ikke vi virkelig forstår hva vi begir oss ut på når vi verver oss.
Ok.
Hva?
Nei, jeg bare…
Jeg føler meg dømt.
-Gjør du? Unnskyld. -Jeg føler meg dømt.
Har jeg rett til å si…
at jeg er mot militæret og politikken de driver med,
det vi har gjort mot andre land,
når jeg frivillig vervet meg til å gjøre akkurat det?
Er jeg en hykler?
-Du er… -Mine handlinger i militæret.
Jeg vil ikke at du skal føle deg dømt.
Du har et godt hjerte.
Det går bra.
-Dette er ubehagelig. -Ja. Det går fint.
Det er tøft å møte seg selv i døra.
La oss si at du satt overfor meg, at du ble påvirket direkte:
"Huset mitt ble bombet."
Jeg vet ikke om jeg ville vært modig nok til å si:
"Jeg støtter troppene.
Beklager at huset ditt ble bombet, men jeg støtter dem."
Det er vanskelig, for jeg må innse:
"Da jeg var i marinen, trykket jeg ikke på knappen,
men jeg støttet operasjoner som drepte folk."
Jeg vet at du ikke liker dette.
Jeg vet ikke om du hadde forlovet deg med meg for to år siden.
-For å være ærlig… -Sannsynligvis ikke.
I podene ville jeg ikke at det skulle definere deg.
Jeg ville bli bedre kjent med deg.
Det har vært hele livet mitt. Jeg har bodd på baser siden jeg var to.
Så på videregående, på college,
så de siste åtte årene, så det er en stor del av livet mitt.
Og jeg er stolt av å ha tjent landet.
Jeg støtter troppene. Jeg vil at du skal vite det.
Jeg angrer ikke på at jeg var i militæret.
Jeg vil ikke at du skal skamme deg over dette, for…
-Ok. -Ja.
Militærtjenesten min vil…
Jeg tror ikke jeg takler det om du skammer deg over det.
Jeg vil ikke at noen skal føle skam over fortiden sin.
-Ja. -Så lenge det er i fortiden.
Jeg prøvde reservestyrkene.
Jeg orket ikke det miljøet igjen, så jeg sluttet.
Du ville nok ikke vært sammen med meg ellers.
Ja.
Det hadde nok ikke fungert, for vi har…
Vi hadde hatt veldig ulike syn.
Ja.
Ja. Det er der jeg står.
Tekst: Sissel Drag