- Kérdezhetek az esküvővel kapcsolatban? - Mit?
Mennyire akarsz bevonódni a szervezésbe?
Nagyon.
Én is szeretnék beleszólni a dekorba, a kajába, a tortába.
Örömmel fogadom a véleményedet.
Örömmel fogadod a véleményemet?
- Ezt hogy érted? - Igazából bárkiét szívesen fogadom.
Minden kislány erről álmodozik.
Úgyhogy te leszel a szervezőtársam.
Bocs, de nem lehetsz te a főszervező. Most nem.
Akkor én választok nevet a gyerekünknek.
Nem. Na jó, a második nevét kiválaszthatod.
Nem!
Jól van. Ha fiú, te választhatsz.
- Megegyeztünk. - Jó.
VAK SZERELEM
19 NAP AZ ESKÜVŐKIG
Úristen, de menő!
- Gondoltam, hogy tetszeni fog. - Még szép, hiszen minden csupa virág!
- Sziasztok! Hogy vagytok? - Szia! Jól, és te?
Nagyszerűen.
Hailey vagyok, és ma préselt virágokkal fogunk dolgozni.
De jó! Úristen, de várom!
- Ott fogjuk kipróbálni. - Jó.
Egy szimpla csokorral már nem fogja beérni. Valami extrább kellett.
Annyira izgatott vagyok!
Úgy voltam vele, hogy mivel elfelejtettem csokrot venni,
ez majd örök emlék lesz.
Kösz, kicsim!
- Dolgoztatok már préselt virággal? - Nem.
Ilyet fogunk csinálni?
Például egy szentimentális értékkel bíró esküvői csokorból is örök emlék lehet.
- Tök izgi! - A csipesz segít a virág elhelyezésében.
- De jó! Ez mire kell? - A ragasztáshoz.
Rendben.
Ez nagyon tetszik.
Túlzásba fogom vinni a ragasztót.
Az pont tökéletes mennyiség.
Régen maketteket építettem.
Nem tudom, mások tudják-e, az mit jelent.
- Te tudod? - Műanyag makettek.
- Tudom, mert D&D-zek. - Tényleg?
Stephen odáig van érte.
Mert jó.
De szép lett!
Ez nem verseny, de ha az lenne, akkor…
- Melyiket választanád? - Nem tudok dönteni!
- A te színösszeállításod jobb. - Baszki!
Viszont a tiéden nagyon egyenletesen vannak elosztva a színek.
Szerintem az övé nyert.
Nekem általában csak a részvételemet szokták megköszönni.
A köszönőajándékod egy meseszép műalkotás.
- Igen. - Köszi!
- Nagyon tetszik. - Köszönjük!
- Nagyon király volt. - Tökre tetszett.
Szerintem az enyém szebb lett.
Tudod, mit? Igazad van.
- Köszi. - Igazad van.
- Nagyon szép a tiéd. - Igen? Köszi.
Irigykedem rá.
Szépek a virágok, ja,
de biztos vannak olyanok,
akik ezt azért csinálják, hogy este legyen szex, ami tök jó.
Ha jól csinál valamit az ember, és szex jár érte, az…
Ma reggel pilatesen voltam Taylorral.
Jól megvannak Garrett-tel?
Jól. Taylor apukája nagyon hasonlít az enyémre.
Komolyan?
Igen, ő sem akar szerepelni a műsorban,
mégis egy lépéssel előttünk jár.
Apa azt mondta, nem akar szerepelni,
de odakísér az oltárhoz.
Akkor ez nem azért van, mert nem támogat téged.
- Nem, már kíváncsi rád. - Jó.
Várja már, hogy megismerjen téged.
Szerinte jó ember vagy.
De azt fogja nézni, hogy szereted-e a lányát.
Értem.
Többször is megkérdezte suttogva a telefonban, hogy:
„Honnan tudod, hogy nem hazudik, mint az előző pasid?”
„Biztos nem hazudik?”
Ez marha vicces.
Hogy érzed magad?
Alig várom, hogy bebizonyítsam neki, hogy tényleg szeretlek.
Rég éreztem már magam ennyire nyugisnak.
Pont ott vagyok, ahol lennem kell.
Koccintsunk a…
A randinkra?
A szuper randira, és a virágokra, amik örökre ott lesznek az otthonunkban.
- Szeretlek. - Nem hervadnak el.
Nyami!
Csak szívatlak.
NICK SZÜLEINEK A HÁZA
- Látom, izgulsz. - Nem izgulok, inkább várom.
Nagyon cuki képek vannak kirakva. Látni fogsz kisbabaként. Husis voltam.
- A szüleid? - Most nincsenek itthon.
- Üdv nálunk! - Hali!
Egyesekben negatívumként csapódhat le, hogy még a szüleimnél élek,
de már az elején szóltam róla Hannah-nak.
Mennyi kép!
Ja.
Őt felismered?
- Az te vagy? - Aha.
Aranyos voltál.
- Mondtam, hogy husis voltam. - Ja.
Pár évvel ezelőttig még focistának készültem,
így nem lett volna értelme albérletet fizetni a sok utazás miatt.
Ők kik?
- A szüleim az esküvőjükön. - Tényleg?
Aha. Apa nagyon jól nézett ki, mi? De anya is.
A szüleim egy nagyon szép házban élnek, és örülnek, hogy itt lakom velük.
Engem nem zavar, ha valaki szerint ezt kínos.
Szerintem nem az. Szeretem a szüleimet, és jó itt lakni.
- Akkor vezess körbe! - Gyere!
- Tényleg hívők vagytok. - Ja.
Anyukám mindig ennél a számítógépnél dolgozik.
- Ügyvéd. Szereti Jézust. - Igen.
- Tudja, hogy én nem vagyok vallásos? - Nem.
- Zavarni fogja? - Nem.
Neki csak az a fontos, hogy jó ember legyél.
Szép a házatok. És a család főz rád?
- Vagy te is szoktál főzni? - Általában anya főz.
De már rám szóltak, hogy főzhetnék én is.
- Érdekes. - Köszönsz Peekának?
Félős macska?
Igen, elég félős. Ő az új anyukád.
Szia, Peeka! Ez Peeka kajája és vize?
Aha.
- Te vagy az apukád eteti? - Reggelente apa szokta.
- Én nem tudok olyan korán felkelni. - De hát 28 éves vagy!
- Ez a szobám. - Nem az alagsorban laksz?
- Ez a régi szobám. - A gyerekkori?
Aha. Ezt nézd!
- Ezeket el is olvastad? - Igen, még régen.
Suliban. Elég sok ruhám itt van még.
Ez volt a focis melegítőm.
Van még itt pár mez is.
Itt mérték le a magasságomat. Utoljára 11 évesen mértek meg.
Azóta nem sokat nőttem. Jópofa, mi?
- Hány éves korodig nőttél? - Úgy 20-21.
Na akkor készen állsz a lényegre?
- Aha. - Gyere csak!
- A nagyfiú szobája. - Pontosan.
- Üdv a cellában! - Jó nagy!
Nem akarod átnézni a cuccaimat?
Szerintem anyukád kitakarított.
Nem. Én takarítottam ki, mielőtt elutaztam.
Rendszeresen takarítok.
Ez meg itt a kis nappalim.
- Itt szoktam dolgozni. - Itt az irodád.
Ha ingatlanos kell, Nick Dorka lesz a te embered.
- Adok egyet. - Jó.
Így már tudod, kit kell hívni.
- Nem úgy volt, hogy házat veszel? - Hát… de.
Ő pedig Buffy, az első plüssállatom.
Jól van.
Ez a gardróbod?
- Ott a biliárdasztalt tároljuk. - Igen?
Igen, azt leginkább raktárnak használjuk.
Pedig azt mondtad, van egy biliárdasztal a kecódban.
- Így is van. - De a raktárban!
Igen, a raktárban.
Apával régen minden nap lejöttünk ide játszani.
- Igen? - Akkor még rend volt.
És itt történik a varázslat.
Amiről másnak nem kell tudnia.
„Anya, apa, pszt! Ma este hazahozok egy csajt.”
Azért ez most elég fura.
Nem nagyon hoztam ide a barátnőimet.
Te vagy a harmadik lány, akinek megmutattam.
De szerintem egész jól ment.
Idegtépő, ezért kicsit izgulok, de elfogadsz olyannak, amilyen vagyok.
Igen, de eldicsekedtél azzal, hogy van biliárdasztalod.
Egy legénylakásra számítottam
biliárdasztallal a közepén, sok piával.
- Sok piával? - Igen.
- Az italok fent vannak. - Bárcsak ügyesebb lennél!
- Mást kellett volna választani. - Ja.
Azt a tükröt te szerelted fel?
Igen, segítettem apának felszerelni.
Kettőt is felraktunk.
- Mióta laksz az alagsorban? - Nagyjából két éve.
- És előtte hol laktál? Odafent? - Igen.
Miután összeházasodunk, minden meg fog változni.
Valószínűleg összeköltözünk.
Nem fogok ideköltözni az alagsorba.
Ugye hozzám költözöl majd? A lakásomba.
- Kész vagy elköltözni? - Még szép!
De kellemes hely!
- Sziasztok! - Halihó!
Sziasztok!
Ők a barátnőim!
Jaj, nagyon örülök!
- Koccintsunk! - Jó.
Jól van.
Koccintsunk Marissára és Ramsesre!
- Olyan jó végre megismerni! - Prashadékra!
Jesszusom! Prashadékra!
Na és hogy vagytok?
Minden nagyon szuper.
- Jött minden magától. - Igen.
- Mindig erről beszélünk. - Jött minden magától.
Még át kell beszélnünk ezt-azt, mert közeleg az esküvő.
Nagyon komoly döntés előtt állunk.
- De már sok mindenről szó esett. - Igen.
A traumáinkról, a pénzügyeinkről, az életmódunkról.
- A vallásról. - Igen, a vallásról.
Valószínűleg tegnap este fordult elő először, hogy…
- Nem tudom, nehézséget jelentett-e. - Nem.
De szerintem neked nehéz volt erről a témáról beszélni.
A katonai szolgálatomról beszélgettünk.
Ő az első párom, aki nincs attól elájulva, hogy régen katona voltam.
Inkább vonakodva áll hozzá.
Ha még katona lennék, nem lennénk együtt.
Ha visszamenne a seregbe, az problémát jelentene?
- Nem megyek vissza, de ha mégis? - Igen.
Ha visszamennél…
Hát igen, azzal átlépnél egy határt.
Akkor biztos, hogy elválnál?
Hát… igen.
Ez nálam elvi kérdés.
A politikai meggyőződésünk összefüggésben van az erkölcsünkkel.
- Ez ellentétes lenne az elveimmel. - Akkor is elválnál, ha szereted?
- Szeretem őt. - Csak ezért elválnál?
Szerintem a politika nem egy légüres térben létező fogalom.
Az ideák hatással vannak az emberre.
Szerintem ez elvi kérdés.
Szóval ha beállok a hadseregbe,
akkor automatikusan más elvi síkra kerülünk?
Igen, így van.
- Ez az élete része volt. - Tudom.
Én is voltam katona.
- Tudom. - Mi erre büszkék vagyunk.
Megértem.
És mindenki más is. Fontos része volt az életünknek.
Az van, hogy én… szeretem a hadsereget.
- Úgyhogy… - Tudom, hogy ez árnyaltabb ennél.
Nem akarok senkivel előítéletes lenni.
Attól még, hogy valaki katona vagy trumpista, szóba állok vele.
Tudom, hogy te jó ember vagy.
- Bízom benne, hogy a barátaid is. - Hová valósi vagy?
- Venezuelai vagyok. - Értem.
Venezuelának bonyolult a viszonya az USA-val.
A környezetem máshogy tekint erre, és kritizálják az USA-t.
Palesztina is egy megosztó téma.
Én mindig kiállok azokért az emberekért,
akiket megnyomorított az amerikai imperializmus.
Együtt érzek velük,
ezért nehezen tudnám
elképzelni magam egy olyan ember mellett, aki aktívan…
a hadseregben szolgál.
- Nem működne. - Nem.
Mindenben egyetértünk, a hadsereget kivéve.
Azt hogyan fogjátok kezelni, ha majd nem értetek egyet abban,
hogy mire tanítsátok a gyerekeiteket?
Vegyük például a vallást!
Beszélgetni fogunk velük a vallásról, ahogy a katonaságról is.
- Ezt akartam mondani. - Nem fogom azt tenni, amit az anyám.
Ő akarta, hogy katona legyek.
De ha a gyerekem katona akar lenni, támogatni fogom benne.
- És te is? - Ez a lényeg.
Megpróbálok nekik átadni egy bizonyos értékrendet,
de szabadon hozhatnak majd döntést.
Elmesélem nekik, hogy katona voltam. Szeretném, ha tudnák, hogy az voltam.
Ha meglátunk egy hajót, majd elmesélem, hogy hajón szolgáltam.
Azért fogom elmesélni mindezt, hogy megalapozott döntést tudjanak hozni.
Mindig arra jutunk, hogy nagyon jó köztünk a kommunikáció.
A filozófiával, az élettel, az exekkel,
a jövővel és múlttal kapcsolatos dolgokban mind egyetértünk.
A kísérlet során döbbentem rá,
hogy a múltban olyan emberekkel voltam együtt,
akikkel erkölcsileg és értékrendileg sem volt meg a közös hang.
Úgy voltam vele, hogy ha teljesen őszintén vállalom
a véleményemet a kísérletben,
és felvázolom, milyen értékrend szerint nevelném a gyerekeimet,
és hogy milyen jövőt képzelek el magamnak, akkor lesz olyan ember, aki ehhez illik.
Igen.
És bejött, aminek nagyon örülök.
Én is.
Jó szívű ember vagy.
- Ahogy Marissa is. - Igen.
Ne csináld, Brenda! Ne már!
Mivel a barátai vagyunk, a legjobbat szeretnénk neki.
Persze.
- Brenda mindig megríkat. - Tudom.
- Bocs. - Nyugodtan sírjatok csak!
18 NAP AZ ESKÜVŐKIG
ALEX ÉS TIM LAKÁSA
32 ÉVES, TARTALOMSTRATÉGIAI SZAKEMBER
- Összeöltöztünk. - Igen.
Apa az egyetlen a családban, aki nem tud az eljegyzésről.
- Szeretnéd, ha külön beszélnék vele? - Igen.
Jól van.
Amikor bemegyünk, a következőket fogom mondani:
„Sziasztok! Ő a párom.
Van bármi kérdés? Már össze is költöztünk.
Belevágtunk egy kísérletbe, amit mindjárt elmesélünk.”
A lánykérést kihagyhatnánk.
„A kísérlet a párkeresésről szólt,
és most kiderítjük, megy-e az együttélés.”
- Satöbbi, satöbbi. - Oké.
Aztán beszélek vele a…
- Ő nem tud járni. - Értem.
- Korlátozott a járása. - Értem.
Úgyhogy anyával és az öcséimmel majd kijövünk mondjuk ide.
- Vagy valahová. - Oké.
- És akkor beszélhetsz vele. - Oké.
A találkozót megelőzően Alex nagyon izgult.
Szeretné, ha az apukájától is megkérném a kezét,
de nem tudja, vajon rábólint-e.
- Ezért nincs rajtam a gyűrű. - Vágom.
Azért szerettem bele Alexbe, mert nagyon szereti a családját.
Nem csak ezért, de ez is nagyban hozzájárult,
úgyhogy már várom a találkozót.
- Bent találkozunk. - Jó.
Várom már a szeretteivel való találkozást.
Remélem, jól fogadják majd a kapcsolatunkat.
- Szia! - Sziasztok!
Kint voltam Timmel. Mindjárt bejön ő is.
Csak még főz.
Utána megismerhetitek.
- Kit? - Sziasztok!
Ne már, apa!
- Izgulok. - Örülök, hogy itt vagytok.
Főleg nektek örülök, mert rég voltunk már így együtt.
Ezer éve nem láttam Richardot.
- Na mit szólsz? - Hogy érted?
Hogy bemutatom Timet.
- Nem zavar? - Van választásom?
Szeretlek!
Apa, légyszi állj le!
Szeretném őt megismerni.
- Izgatott azért nem vagyok. - Oké.
Megértem.
Szeretnék mesélni a kísérletről, amiben jelenleg részt veszünk.
- Az jó lenne. - Igen.
Én döntöttem úgy, hogy Timmel szeretnék együtt lenni.
Rengeteget beszélgettünk mindenféléről.
Családi élményekről, a kiskorunkról, a számunkra fontos dolgokról.
Mindketten egymást választottuk. Együtt élünk ebben a házban, de szeretném,
ha ti is befogadnátok őt,
mert ha nektek nem szimpatikus, akkor nem akarok együtt lenni vele.
Most jön be.
- Jó napot! - Szia!
- Jó napot!
- Ezt előbb leteszem. - Nyugodtan.
- Hogy tetszik lenni? - Jól. És te?
- Nagyon jól. Tim vagyok. - Tim!
- Örvendek. - Én is.
- Szervusz! - Ian vagyok.
- Szia! Evan. - Tim.
- Uram! - Hogy van, Tim?
- Jól. Örülök, hogy megismerhetem. - Én is.
- Nagyon örülök. - Leülsz ide?
Igen.
- Mesélsz nekik magadról? - Persze.
A Georgia állambeli Augustában születtem.
Több közigazgatási pozícióban is dolgoztam már.
Most tanácsadóként dolgozom.
Előtte a haditengerészetnél szolgáltam.
Most kezd körvonalazódni, hogy fog kinézni a következő 32 évem.
Értem.
Tehát az Alexszel való beszélgetések során jöttél rá arra,
hogy ugyanarra halad az életetek?
Igen. A család volt az egyik téma, amiben megtaláltuk a közös hangot.
Szerintem ez központi kérdés, ha közös életet tervez valakivel az ember,
mert a neveltetésünk
nagyban meghatározza az életünket.
Alex családi háttere stabilnak és egészségesnek tűnik.
Számunkra is nagyon fontos a család.
Érdekes látni, hogy ő milyen nővér.
Nekem két nővérem volt.
A kisöcsöknek jut a bajkeverő szerep.
Pont fordítva.
Nagyon fontosak vagyunk Alexnek.
- Szinte már anyáskodik felettünk. - Igen.
- Ezen… - Ők a gyerekeim.
Ezen még dolgoznunk kell, mert én meg nagyon önálló vagyok.
Alex mindent el akar helyettünk intézni, mindenben segíteni akar.
- Igen. - Vita volt már?
- Igen. - Volt.
Elmeséled te?
Az első vitánk Mexikóban volt. Ti is tudjátok, hogy sokat beszélek.
Meg kell tanulnom csupán befogadni azt, amit mond, ahelyett,
hogy egyből felvázolnám, én mit gondolok.
Még ismerkedünk.
- De abban elkötelezettek vagytok. - Igen.
- Ez már félsiker, úgyhogy… - Ja.
Igen.
- Tim! - Igen?
Alex adott olyan választ a kapszulában, amiből egyből tudtad, hogy ő az igazi?
Nem tudnék mondani egy konkrétat, sok ilyen volt.
Biztonságban éreztem magam, nyugodtan megnyílhattam.
Még sosem sírtam ennyit.
- Tényleg? - Sokat sírtunk.
- Amikor… - Jézusom!
Az egyik kiemelkedő pillanat az volt,
amikor meséltem neki az egyik nővéremről,
és a végén együtt sírtunk.
Mindkét nővérem elhunyt.
Ezelőtt sosem sírtam együtt senkivel.
Az alapján választok párt, hogy ki tudna támaszt nyújtani a legrosszabb napjaimon.
Alex az az ember, aki minden tekintetben
elfogadja és megérti az egész lényemet.
Szuper.
- Biztos éhesek vagytok. - Nagyon.
- Megterítesz? - Itt vannak a tányérok?
- Aha. - Steaket sütöttem.
- És van csirkeszárny is. - Oké.
Szuper.
- Baromi jól néznek ki. - Kösz szépen.
- Ez a steak jó lesz önnek, uram? - Igen.
- Köszönöm! - Nincs mit.
Van víz, limonádé és tea.
Limonádét kérek.
- Tim, kérdezhetek valamit? - Persze.
- Meddig szolgált a gyalogságban? - Majdnem nyolc évig. Szerettem.
Életem legjobb döntése volt, a második meg a kilépés.
Örülök, hogy vége, de nem bántam meg. Sok mindenben segített.
Sokat tanultam és sok mindent láttam.
Rengeteg helyen járt.
Kérdezte, én hol jártam már.
Meséltem, hogy még gyerekként
Skóciába utaztunk a családhoz.
Te még nem jártál Skóciába, igaz?
- Nem, de elmennék. - Csoda szép.
- Igen. - Csoda szép.
- Imádok golfozni, úgyhogy… - Te jó ég!
A golfot és a whiskyt is imádom.
- Úgyhogy Skócia elég… - Igen!
- St. Andrews. - Igen, uram.
Én is Angliában születtem.
- Tényleg? - Apa is.
Igen, Alex mesélte.
- Még egy fura… - Véletlen egybeesés.
Édesapám a légierőnél szolgált. A légierő egyik angliai bázisán születtem.
- Értem. - Apa is így került Amerikába.
A nagypapánk a légierőnél szolgált. Úgyhogy nagyon meglepődtem ezen.
Alex mesélte, hogy Tiger Woodst akart belőle faragni gyerekkorában.
Tök jó, hogy ugyanaz az érdeklődési körötök.
- Igen, nagyon. - Ja.
Ettől is megfosztott a sclerosis multiplex.
Igen.
Egyébként megállás nélkül ütögetne.
Elhiszem.
Eddig mit szóltok Timhez?
- Nagyon kedves. - Igen.
Köszönöm.
Ha nem probléma, akkor szeretnék négyszemközt is beszélni Mr. Byrddel.
- Esetleg… - Hogyne.
- Kivihetnék Roddyt. - Jó.
Nemsokára jövünk vissza.
Gyere, Roddy!
Mr. Byrd!
Amikor megismertem Alexet a kapszulában, mély kötelék alakult ki köztünk.
Már azelőtt ismertem őt, hogy láttam volna.
Úgy döntöttem, elveszem őt feleségül.
Viszont számomra fontos, hogy ezt előbb megbeszéljem önnel.
A kapszulásban felolvastam egy levelet Alexnek, de valójában önnek címeztem.
Ha nem bánja, felolvasnám.
„Mr. Byrd! Úgy neveltek,
hogy mindenért legyek hálás, úgyhogy köszönöm!
Köszönöm, hogy felnevelte Alexet.
Köszönöm, hogy megtanította neki, mi a szeretet.
Örülök, hogy mindketten kockáztattunk,
és egymásra találtunk a kísérletben.
Egy kedves, intelligens, lelkes és kitartó lány vált belőle,
akinek már akkor biztonság és béke áradt a hangjából,
mikor legelőször meghallottam.
Mielőtt elmondom neki az eskümet, önnek fogadnám meg,
hogy ugyanolyan tisztelettel fogok bánni Alexszel,
mint a szüleim lányaival,
hiszen Alex is egy lesz közülük.
Végtelen szeretettel és tisztelettel a szívemben
kérnék engedélyt ahhoz, hogy feleségül vehessem a lányát.”
Hadd szedjem össze a gondolataimat!
Alex az én kislányom.
Tudom, uram.
Ma találkoztunk először.
De hiszek neked.
Elhiszem, hogy igaz mindaz, amit leírtál.
Szerintem szívből jött.
Igen, uram.
És…
fiamnak fogadlak.
Köszönöm, uram.
Ez nagyon sokat jelent nekem, de tényleg.
Tudom.
Köszönöm!
Áldásomat adom rátok.
Köszönöm, uram.
Nagyon jól esik, de tényleg.
Üdvözöllek a családunkban!
Köszönöm!
Köszönöm.
Kérlek, mondd el nekik a jó hírt!
Rendben uram, és köszönöm! Mindjárt jövök.
Áldását adta.
De jó!
- Visszajöhettek. - Jó. Segítesz, légyszi?
Szia, apa!
Szeretlek!
Én is téged.
A legújabb vejem.
Ne már! Én is sírni fogok.
Örömmel fogadtam be a családunkba.
Sok boldogságot kívánok nekik.
Hol vannak a fiaim? Köszöntsétek a bátyátokat!
- Szervusz! - Szia ismét!
De jó, lett egy sógorunk!
- Bizony. - De tényleg.
Megbízom Timben.
Nagyon jó embernek tűnik,
és eddig nagyon tetszik, ahogy egymással bánnak.
Olyan, mintha már ezer éve ismernék egymást.
- Na jól van. - Oké.
Vigyázni fog rád.
Mivel a kislányomról van szó, a legjobbat akarom neki.
Mióta laksz itt?
Nagyjából fél éve.
Igen?
És ez az a hely, ahol…
Több város között ingázok, és mikor visszajövök…
- Puccos életet élsz. - A hivatalnokok életét.
- Itt vagyunk? - Igen.
Ebben házban lakik a legjobb barátnőm.
És enyém az alagsori lakás.
Készen állsz bekukkantani a kis angol pincémbe?
- Menjek előre? - Megyek én.
Kivesszük a leveleimet.
Esküdtszéki felkérés, felszólítás, megrendelt vőlegény.
Add ide a leveleimet!
De jó ez a szőnyeg!
Még nem akarok körbenézni.
Na, a kamufüge nem jön be.
Konyha.
„Élj úgy, mintha a siker garantált lenne!”
A hűtő totál üres.
Csak sört látok.
- Van fehérjeturmix. - Miért ilyen üres?
Meg egy üveg fehérbor is.
Fehérjeturmix és sör. Mi van?
És fehérbor az alkalmi hölgypartnernek.
Ez egy agglegény hűtője.
Hová kerültem?
Na tessék!
- Ez lesz a te szobád. - Ez lesz az irodám. Várj csak!
Ezeket az esti hittanórákra vettem, amiket itt szoktam tartani.
Nem jutok szóhoz. Jézusom!
És ez a hálószobám. Minimalista életet élek.
- Ezért címkézel. - Azt el is felejtettem.
Blézerek és kosztümök.
Azt egy hotelből nyúltam.
Egy bűnözőt készülök elvenni.
- Tetszik a lakásod. - Köszönöm!
Üljünk le a kanapéra!
Meg kéne beszélnünk, hol akarunk élni ezután.
Az lenne a logikus, ha odaköltöznél hozzám Fredericksburgbe.
Ott majd kitaláljuk, merre tovább, de ja, meg kéne dumálni.
Egész életedben Fredericksburgben éltél?
Az egyetemet és a múlt nyárat leszámítva, amikor Virginia Beachen laktam, igen.
De San Diegóba mindig is nagyon vágytam.
Nagyon örültem, hogy megismerhettem a családodat,
de én San Diegóban szeretnék családot alapítani.
Számomra ott a legegyszerűbb élni.
Alig várom, hogy ott töltsünk egy kis időt!
Én is.
És hogy megtapasztald, milyen ott, mielőtt elköteleződnél.
- Hogy könnyebb legyen dönteni. - Dönteni? Igen.
Nagyon szeretem Kaliforniát. Csak messze van a családomtól.
Amikor ez feljött a kapszulában, nyitott voltam rá,
de miután megkértem a kezed, jobban belegondoltam.
Alaposan végiggondoltam, hogy mit érzek.
És hát…
tudod, hogy fontosak számomra a szüleim
és az élettapasztalatuk.
Tudom, hogy azt kívánják nekem, hogy megtaláljam az igazit,
és hogy családot alapítsak,
de mindebből ők is ki akarják venni a részüket.
Nem igazán örülnek annak, hogy azt fontolgatom,
hogy San Diegóba költözök.
Értem.
Pont ezért már kevésbé lelkesedem az ötletért,
de közben meg nyilván várom, mert veled akarok lenni.
Szóval abszolút nyitott vagyok rá,
és szívesen beszélgetek róla, és oda is költöznék.
Amikor eljegyeztél, úgy tűnt, hogy már várod, hogy San Diegóba költözz.
Pont ezért kicsit meglep, hogy számodra ez mekkora áldozat.
De szeretném, ha ezt az áldozatot jó szívvel hoznád meg,
és megérné neked.
Szeretném, ha a szüleid úgy éreznék, hogy egy család vagyunk.
Azt is el tudnám képzelni, hogy mikor családot alapítunk,
majd visszaköltözünk ide.
Igen.
Távmunkában dolgozom, de a szövetségi ügyek miatt
muszáj néha DC-be jönnöm.
Úgyhogy nem fogunk felszívódni San Diegóban.
Szeretném, ha a gyerekeimnek jó kapcsolata lenne a nagyszülőkkel.
Nem csak karácsonykor akarok látogatóba jönni,
mert akkor fel sem ismernék őket.
- Nem. - Ezt nem szeretném.
Apukám imádni fogja őket, de haza fog minket engedni.
- Szuper. - Jó.
Kíváncsi vagyok rájuk. Ők lesznek a gyerekeim nagyszülei.
Nem csak a szüleim élnek San Diegóban, hanem a családom is, ami hatalmas.
Nagyon várom már, hogy mindannyiukkal találkozz.
Szerintem ha ott leszek, jobban el tudom ott magam képzelni.
- Igen. - Akkor jobban fogok örülni.
Amikor átgondoltam az egészet, arra jutottam,
hogy nyitott vagyok rá, na de meg is tenném?
Határozottan állíthatom, hogy izgatottan várom.
Szerintem tetszeni fog.
- És te várod? - Borzasztóan.
Nagyon meg kellett nyílnom ahhoz, hogy közösen tervezgessünk,
de érted megéri.
Kicsit azért ijesztő.
- Csodálatos vagy. - Te is.
Szerintem tökéletesen összeillünk.
Ha esetleg meggondolnád magad,
akkor teljesen magamba zuhannék.
De megéri, mert ha nem nem adnék bele mindent,
akkor elveszíthetnélek,
úgyhogy inkább kockáztatok.
Értem. Néha azért aggódom,
hogy meggondolod magad.
De már alig várom, hogy együtt éljünk.
- Szeretlek. - Én is szeretlek.
Nagyon durva!
Tényleg az.
Nagyon durva.
- Van rá esély. - Hogy nem…
- Hogy munka nélkül maradok. - Igen.
Volt egy megérzésem, ezért rögtön meg is kérdeztem a főnökömet,
hogy megvan-e még a munkám.
Elkezdi: „Nincs, hát nem szóltak?”
Szívás, de nem vagyok feszült miatta.
- Jól viseled. - Nyilván örülnék, ha lenne állásom.
De azt mondtad, eddig maximum másfél hétig maradtál munka nélkül.
Igen, viszont nem tudom befolyásolni.
Persze. Majd szólsz, mi a helyzet.
- Jó. - Rám számíthatsz.
Ma én leszek a sugar mamid, aki eltart.
Amúgy köszönöm.
Tudom, hogy nagy vállalás, és sosem kérnélek meg rá.
Úgyhogy köszi.
Rám számíthatsz.
De persze semmi bajom vele, ha tárgyiasítani akarsz.
Szerintem szexi, de tényleg.
Ha arra utasítasz, hogy toljam le a gatyámat, nem fogok ellenkezni.
- Nem foglak. - Megadom magam.
- Aha. - De ha mégis…
- Nagyon jól működik köztünk a szex. - Igen.
Még szép, persze.
A szex csodálatos,
de amikor kétségeid támadtak az esküvővel kapcsolatban,
akkor elment a kedvem attól, hogy lefeküdjek a vőlegényemmel.
- Érthető. - Mert hát kétségei vannak.
Csak ezért nem szexeltünk azóta.
Felnőtt férfi vagyok.
Ha jó irányból legyinti meg a szél a cerkámat, már attól begerjedek.
A nők sokkal bonyolultabbak.
- Azért annyira nem. - Pedig de.
Minden egyes nőt más és más izgat fel,
de a legtöbb nő nem tudja, hogy őt mi.
- Én tudom. - Ezért beavatni sem tudnak.
És nekem kell kitalálnom.
Szerencsére egy modern nő a párod, aki beavat ebbe.
Nyugodtan szólj, hogy mi kellemes és mi nem!
Máskor kerüld el a popómat!
De tényleg.
Véletlen volt.
Azért oda vagy a fenekekért.
A peggingről beszélsz?
Az elég klassz.
Nem szívesen várnék vele a szülinapomig, már előtte kipróbálnám.
A férjemnek tartogatom a popómat.
Érthető.
Őszinte leszek.
Rengeteg mindenbe bele tudjuk dugni a farkunkat.
- Ananászba, egy tál sajtos makaróniba. - Sajtos makaróniba?
- Már próbáltad? - Nem.
Nem hiszek neked. Szerintem akkor a legjobb a szex,
és azért ilyen jó veled is…
Olyan jó, mikor a partnered odáig van a puncidért!
De hát amúgy is azon van a hangsúly, nem?
A puncin.
Nem ellenkezem.
De most tényleg!
Ha lenne puncim…
El tudod képzelni, milyen lenne férfiként puncival élni?
Végre összehasonlíthatnám, hogy miben más
a tökön rúgás és a szülés.
Jól van.
A nők egyedül a szülésnél érthetik meg valamennyire,
hogy milyen, ha egy férfi megfázik, érted?
Minden oké?
Minden rendben?
Basszus, Nobel-díjat is nyerhetnék, ha lenne puncim!
Két perce még olyan jót dumáltunk!
- Nekem nem gáz, ha nem szexelünk, érted? - Értem.
Ha te nem akarsz,
semmilyen módon nem akarlak rákényszeríteni.
- Sosem tennél ilyet. - Nem.
Hagyod, hogy én kezdeményezzek.
Biztonságban kell magamat éreznem ahhoz, hogy…
Megértem.
Szerintem is jó, ha ezen a téren te kezdeményezel.
Nem feltétlen abban az értelemben, hogy kinek mi a perverziója,
de az más téma.
De ha már jól érzed magad, és meg tudsz nyílni,
akkor nyugodtan kezdeményezz!
- Akkor mi a véleményed az anális szexről? - Jézusom!
17 NAP AZ ESKÜVŐKIG
Nagyon nagy a kosz.
De jól nézel ki!
Köszönöm! Te is.
- Nagyon nagy a kosz. - Büdös az ingem. Gyorsan átöltözöm.
Oké. Olyan hamar kosz lesz!
Tegnap söpörtem fel, és már kosz van.
Így sokkal jobb.
Sokkal otthonosabb.
- Mert kitakarítottam? - Igen.
Kösz szépen!
Nincs mit.
Így össze vagyunk öltözve. Bejön?
Utcai ruhába öltöztél át?
- Ugyanaz a stílus, más szín. - Elmész?
Még dolgozom.
- Zoomom? - Aha, lehet.
- Azért kérdem, mert ingben vagy. - Értem.
Ma szereztem két új vevőt,
akiket össze kell hoznom a hitelezőmmel…
- Ezt levinnéd, légyszi? - Igen.
- Kivittem a szemetet. - Ma reggel?
Most viszed ki, mert megkértelek rá, Nick.
Örülök, hogy ha megkérlek rá, akkor kiviszed a szemetet
és elhozod a ruhákat a tisztítóból,
de magadtól is meg kéne csinálnod, hogy ne kelljen mindig kérnem.
- Kiviszem a szemetet. - Igen.
De minden nap meg kell kérjelek.
Nekünk és a kapcsolatunknak is jót tenne, ha mindenki kivenné a részét.
Jó, nyitott vagyok rá.
Te felelsz a szemetesért.
- Te viszed ki a szemetet. - Jó.
Te mosol mindkettőnkre.
Luna az én kutyám, úgyhogy ő az én felelősségem,
de mivel összeházasodunk, együtt fogunk felelni mindenért.
- Aha. - Milyen gyakran porszívózol?
Úgy kéthetente.
Kéthetente porszívózol, Nick?
Odalent.
De voltál lent, tisztaság van.
Én mindennap porszívózok.
- De nem lehet, hogy Luna miatt? - Luna nem hullajtja a szőrét.
- Akkor miért? - Mert kosz lesz.
Tehát akkor én naponta porszívózok,
heti egyszer port törlök, vasárnap nagytakarítás.
Letisztítom a falakat és a szegélylécet. Kimosom az ágyneműt, meg a maradék ruhát.
Kéthetente kipucolom a hűtőt.
Ha bevásárolsz, írj rám, hogy kell-e nekem valami.
Én ugyanígy fogok tenni.
Ha a heti bevásárlás mondjuk 300 dollárba kerül, akkor azt megfelezzük.
Szerintem nem fog ennyibe kerülni a bevásárlás.
Én simán költök annyit hetente.
Drágák az élelmiszerek.
- Beszéljünk a pénzügyekről! - Jó.
- Összevonjuk a kártyáinkat? - Majd fizet, aki tud.
- Egyelőre. - Én nem ilyen vagyok.
Ha összeházasodunk, és mondjuk van 50 000 dollárnyi adósságod,
vagy ha nekem van adósságom, akkor az már kettőnk adóssága lesz, nem?
- De. - Akkor minden feleződik.
Fontos tisztázni a pénzügyeket.
- Még jó, hogy nincs adósságom. - Nekem van diákhitelem.
Nem te fogod fizetni, de tegyük fel, ha bármi történik…
- Nekem ez így okés. - Ezek fontos kérdések.
Tehát akkor gyerekvállalás előtt külön kasszán leszünk.
De lehetne egy külön megtakarítási számlánk is.
Az otthonunkra.
A rezsit és a lakbért is felezzük.
- Jó. - Ki fizeti a számlákat?
- Én vagy te? - Te mit szeretnél?
- Én jobban értek a pénzügyekhez. - Oké.
Nincs ezzel semmi baj, de te csak az autódért fizetsz.
Azt sem tudtad, van-e rajta biztosítás, mert a szüleid fizetik.
Szóval a kérdésem: legyen-e közös biztosításunk?
Együtt fizetjük majd,
vagy a tiédet továbbra is a szüleid fizetik?
Annak milyen előnyei lennének, ha közös biztosításunk lenne?
Hogy saját magadnak fizeted.
Ha összeházasodunk, továbbra is a szüleid fizetik majd a számláidat?
Fizessük együtt!
A szüleid fizetik a mobilszámládat. Azzal mi a terv?
A következő egy-két éven belül majd elkezdem én fizetni,
de felőlem fizethetik, ha akarják.
- Akkor az enyémet én fizessem? - Aha.
- Miért nézel így rám? - Mert 28 éves vagy.
Én 18 éves korom óta egyedül élek, így mindent egyedül fizetek.
Magamnak fizetem a biztosításaimat,
van nyugdíjszámlám, és részvénybe is fektetek.
- Nekem nincs részvényem. - Értem.
Ha szeretnél részvényekbe fektetni, szólj, és én befektetem a pénzed!
Részvények? Kurvára leszarom őket.
- Megtaníthatlak. - A sporthoz értesz?
Nem, de pénz, sport. Érted?
Értem. Na, majd meglátjuk.
- Ha sportot nézel, több pénzed lesz? - A részvényektől sem lesz több.
Mi az a részvény?
Ha részvényekbe fektetsz, elbukhatod a pénzed, nem?
Igen, kockázatos is lehet egy befektetés.
Különféle részvényeket kell vásárolni.
Mivel nem vagyok hülye, és nincs olyan sok pénzem,
így alacsony kockázatú részvényekbe fektetek.
Részvénypiachoz kötött a nyugdíjszámlád?
Fogalmam sincs. Sosem vettem még részvényt.
Azt hiszem, az egy rossz szokásom, hogy megvannak a bejáratott dolgaim,
és mást nem fogadok el,
ami nem jó, mivel mindenki máshogy él.
Úgy mosogatsz el és ágyazol be, ahogy te jónak látod.
Nem biztos, hogy nekem tetszeni fog, de ez van.
Mindketten ambiciózus emberek vagyunk. Mindketten szeretjük a tisztaságot.
Mindketten jószívűek vagyunk. Te vagy a legjobb barátom.
Elfogadtalak olyannak, amilyen vagy, és kezdem megszokni.
Jó hallgatóság vagyok. Mindig végig foglak hallgatni.
Tudom, nem mindig hiszed el, de meg foglak védeni téged.
Szia!
Ezer éve nem láttalak! Legalább egy hónapja.
- Bemutatom Tylert. - Jó napot!
- Nagyon örülök. - Én is.
Hoztam ajándékot.
- Hadd találjam ki! Egy 1738-as. - Igen, meséltem neki.
Ez már jó pont.
- Szóval… - Mi újság?
- Ashley az egyetlen lányom. - Tudom.
Az általa elmondottakból az jött le, hogy boldoggá teszed őt.
Miből gondoltad, hogy ő neked az igazi?
Biztonságban éreztem magam mellette. Kifejezhettem az érzéseimet.
Meg tudok nyílni előtte.
- Mindent átbeszéltünk. - Értem.
Olyanról is meséltem neki, amiről még senki másnak.
Elmondhattam neki, mit érzek. Gyerekkoromban meg volt tiltva.
Nem sírhattam.
Előtte bármikor sírhattam,
és még örült is neki.
- Hol nőttél fel? - Pittsburgh-ben.
Mellette önmagam lehetettem, és mesélhettem neki a családomról
és a hányattatott gyerekkoromról.
Így is elfogad engem.
Nagyon őszinte lány.
Nem elfogultságból mondom,
de Ashley nagyon rendben van.
- Igen. - Eszes, meg minden.
- Erős. - Kitartó.
- És őszinte. - Kitart majd melletted.
- Igen. - Nem hagy cserben.
Nem, de én sem őt.
- Biztos? - Teljesen.
És mi a terved az életben? A karriered szempontjából kérdezem.
Jelenleg biztonsági szakértő vagyok. Leginkább számítógépen dolgozom.
Akkor okos vagy.
Hát, azt nem tudom.
- Hány éves is vagy? - 34.
Pont aznap lettem 34, mikor megkértem a kezét.
- Értem. Az eljegyzés komoly dolog. - Igen.
- És tényleg készen állsz? - Persze, teljes mértékben.
Hogy fogod őt megvédeni? Mert a te gondjaidra fogom bízni.
Tudom. Nem fogom megcsalni, nem fogok hazudni neki.
- Értem. - Mindent megosztok vele.
- Nem fogom őt megbántani. - Rendben.
Volna egy fontos kérdésem. Mit gondolsz a családalapításról?
- Nagy családot szeretnék. - Készen állsz rá?
Igen, nagyon is.
- Már… - Biztos?
Igen, biztos. Elhiheti.
Unokákat akar.
Már nem csak magadért fogsz felelősséggel tartozni.
- Hanem a családomért. - Pontosan.
Nem akarok elfogultnak tűnni.
Tőled nem kérdeztem meg: mit szeretsz Tylerben?
Annyira biztonságban érzem magam mellette, hogy meg tudok nyílni.
Ez fogott meg benne.
A való életben is sok kis apróságot megszerettem benne.
Amikor együtt vagyunk, vigyáz rám.
Semmit sem cipelhetek. Hiába akarnék, kiveszi a kezemből.
- Az ajtóhoz sem nyúlhat. - Semmihez.
A generációnk ismerkedési szokásait tekintve
ez nagyon szokatlan.
Illetve olyan módon szeretsz engem,
ami nem volt jellemző a korábbi kapcsolataimban.
Nem véletlen mondom, hogy ő az egyetlen kislányom.
Halálosan szeretem.
Értem.
Komolyan veszem.
Magunkra hagynál?
- Igen. - Hadd beszélgessenek a férfiak!
- Beszélnétek? - Aha.
- Akkor megyek. - Jó.
Lenne egy kérdésem.
Szeretem Ashley-t. Komolyan mondom.
Ennyire még sosem szerettem senkit.
Úgy érzem, semmi sem fog elválasztani minket.
Tőle már megkérdeztem, mert az ujján van a gyűrű.
De feleségül vehetem a lányát?
Hogyne.
- Hogyne! És miért? - Köszönöm!
- Mert téged akar. - Igen.
A legjobbat akarom neki.
Szeretném, ha boldog lenne.
Ashley minden döntését mérlegeli.
Igen.
De tényleg.
Értem.
Beszéltem veled,
és látom rajtad, hogy igazi férfi vagy.
Az elmondottak alapján nagy potenciál van benned.
- Igen. - Látom rajtad.
Haladd meg önmagad!
Mert minél jobban igyekszel…
Neki és nekünk annál jobb lesz, tudom.
- Úgyhogy nekem is érdekem… - Igen.
…hogy ne csak sikeres, hanem kiemelkedő légy.
Értem.
A lányom tudja, mi teszi őt boldoggá.
Nem nekem kell megmondanom, hogy érezze magát.
Ha jól érzi magát és boldog, akkor én is az vagyok.
Ha Ashley-nek egy kicsit meginog a bizalma,
akkor apa akcióba lendül.
De addig is háttérbe vonul.
Épp rólad beszéltünk.
Az áldásomat adtam rátok.
Köszönjük!
És…
Jaj, el fogok érzékenyülni!
Jaj, ez nagyon durva!
Mi a fene van?
- Egy pillanat! Bocsánat. - Semmi baj.
Szóval, ez egy utazás.
Áldásomat adom.
A hátsó ülésen leszek.
Áldásomat adtam, de ő az egyetlen kislányom.
Értem.
- Vedd komolyan! - Jó. Vigyázni fogok rá.
- Izgatottan várom a jövőt. - Én is.
Teljesen lesokkolt.
Annyira sajnálom!
Ezt nem akarom elhinni!
Bemutatta a családját?
Vasárnap mentünk volna.
Azt nagyon furának találtam, amikor a mexikói buliban azt mondta,
hogy hamarosan rengeteg nő rá fog írni azzal, hogy le akarja szopni.
- Nem értettem, ezt miért mondja. - Undorító!
Tegnap este alvástesztre ment.
Na de tényleg ott volt?
Nem tudom, de nem itt aludt.
Egyszerűen nem hiszem el!
Annyira sajnálom!
Nem ezt érdemled.
Hihetetlen, hogy valaki ilyesmit tesz veled!
Úgy sajnálom! Ez undorító.
Nagyon gonosz dolog.
- Majd írok, ha végeztem. Köszi. - Írj, és jövök.
Amikor elolvastam azokat a fétisektől hemzsegő üzeneteket…
- Undorító, Stephen. - Igazad van.
Igazad van.
Hagyd már ezt abba! Tudom, hogy igazam van.
Mondj már valamit!
Miért kérted meg a kezem?
Mit keresel itt? Ki vagy te?
- Tegnap alvásteszten voltál? - Igen.
- Tényleg? - Igen.
Hát, nem tudom, hiszek-e neked.
Szerintem ezen a ponton bármit mondok, úgysem hiszed el.
Miért, el akarsz velem hitetni valamit?
Monica, én nem áltattalak.
Dehogynem. Azzal áltattál, hogy meg akarsz nősülni.
Nem áltattalak.
Rohadt nagy hülyeséget csináltam,
mert részegen mentem a tesztre, és közben rám írt valaki.
Ez ma volt, Stephen. Ma írtál vissza a lánynak.
Az igazán undorító üziket ma írtad. Ne hazudj már bele a képembe!
- Ma is irkáltatok? - Nem.
- Nem? Mutasd meg! - Töröltem az üzeneteket.
- Persze. - Én sem akartam megnézni.
Tegnap írt először, de még ma is jött tőle üzenet.
Hát…
Nem rémlik, hogy ma írtam volna neki, mert tudtam, mit csinálok és…
Mert tegnap este nem tudtad?
De, tudtam, és rossz döntést hoztam,
amihez hozzájárult a tegnap esti beszélgetésünk…
Nehogy már engem okolj, amiért ilyen undorító vagy!
Magamat okolom, amiért így reagáltam a beszélgetésünkre.
Vállalom érte a felelősséget.
- Pont ezért összepakolok, és elmegyek. - Szuper.
Mielőtt elmész,
küldd át a pénzt, amivel tartozol, mert az elmúlt napokban én tartottalak el.
Ha nem probléma, akkor még most küldd át az összeget!
Kész is.
Szinte már szégyellem magam, hogy mennyire megnyíltam előtted.
Úgy akartál kezet rázni az apámmal most hétvégén,
hogy közben azt tervezgetted, hogyan fogsz megcsalni?
Ezt egyszerűen…
- Nem értem. - De nem…
Bocs.
Tehát alvásteszten voltál,
és közben egy lánynak irkáltál, holott menyasszonyod van?
- Hát… - Perverz dolgokat írtál neki.
Igazad van, és már nem tudom semmissé tenni.
Ezzel kell együtt élnem.
Szuper.
Sajnálom, hogy megbántottalak,
és hogy raboltam az idődet azzal, hogy jelentkeztem a műsorba…
és hogy ezt tettem veled.
Nem kellett volna jelentkeznem.
Hogy lehet ilyen önző dolgot mondani? Rohadtul önző vagy!
Gyűrűt húztál az ujjamra, és megbántad, hogy jelentkeztél?
Ezzel elveszed tőlem az egész…
Nem ez volt a szándékom.
Nem ez volt.
Nem érdemlek én már semmit.
Ne haragudj!
Most békén hagylak.
Ja. Jól van.
Szia!
Mi volt?
Annyira szomorú vagyok!
31 ÉVES, FIZIKUS
Úgy sajnálom, Monica!
Köszönöm szépen!
Ezt nem akarom elhinni!
A feliratot fordította: Kajner Kata