-Jag har en fråga om vårt bröllop. -Okej.
-Hur inblandad vill du vara i det? -Mycket.
Jag vill vara med och ta beslut om blommor, mat och tårta.
-Jag välkomnar dina åsikter. -Om vårt bröllop? Vad…
-"Jag välkomnar dina åsikter…" -Våra, hennes, deras…
Du vet. Det är varje tjejs dröm.
Du får biträda.
Du får inte leda förhandlingarna.
-Bara med det här. -Okej. Då får jag välja våra barns namn.
-Nej. Okej. Ett andranamn. -Du får biträda.
Nej!
Okej. Pojken.
-Okej. -Perfekt.
19 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Oj! Vad häftigt!
-Jag tänkte att du skulle gilla det. -Efter det jag sa om blommor!
-Hej! Hur är det? -Hej! Bra. Själv, då?
Toppen!
Jag heter Hailey och jag ska lära er att pressa blommor.
Lägg av! Vad roligt!
-Vi går hit bort. -Okej.
Jag kan inte bara ge henne blommor nu. Det måste vara nåt bättre.
Det ska bli så roligt.
Jag glömde ju det där med blommorna,
men de här håller för alltid.
Tack, älskling!
-Har ni pressat blommor förut? -Nej.
Är det så vi ska göra?
Man kan ta en blomma ur en bröllopsbukett
och bevara minnet för alltid.
Vad roligt.
Pincetten underlättar hanteringen.
-Toppen. Den här, då? -Att limma med.
Okej.
Den här är fin.
Jag tog nog för mycket lim.
-Det ser perfekt ut. -Jag är van vid små modeller.
Folk förstår nog inte vad du menar med det.
-Gör du det? -Små plastmodeller.
-Ja, jag spelar också D&D. -Jaså?
Han gillar det.
Det är roligt.
Vad fint!
Det är ingen tävling, men om det var det, Hailey…
-Vilken? -Jag kan inte välja!
-Jag gillar dina färger bättre. -Fan!
Men du har balanserat färgerna över hela tavlan.
Du röstade alltså på hans.
Jag brukar vinna deltagarpriset…
Ditt deltagarpris är ett fint konstverk.
-Ja. -Tack.
-Jag älskar det. -Tack, snälla.
-Det var jätteroligt. -Det var toppen.
Jag tycker att min är finare.
Vet du vad? Du har rätt.
-Tack. -Du har rätt.
-Din är så fin. -Tycker du? Tack.
Jag är avis.
Det är trevligt med blommor.
Men det finns säkert de som tänker:
"Om jag gör det här, får jag ligga." Det är en morot.
Om man gör nåt rätt och belönas med sex, så…
-Jag var på pilates med Taylor i morse. -Hur går det för henne och Garrett?
-Bra. Taylors pappa är lik min pappa. -Jaså?
Ja. Han vill inte heller medverka, men han går ännu längre…
Min pappa vill inte synas i tv, men han följer mig till altaret.
Då är det inte för att han inte stöttar dig.
-Nej. Han vill träffa dig. -Ja.
Han ser fram emot att träffa dig och tycker att du verkar vettig.
Men det viktigaste är: "Älskar du min dotter?"
Ja.
Han har viskat till mig några gånger i telefon
och sagt: "Hur vet du att han inte är en lögnare som din förra kille?
Hur vet du att han inte ljuger?"
Vad roligt.
-Hur känns det för dig? -Jag vill visa honom att det här är äkta.
Jag känner mig avslappnad för första gången på länge.
Jag känner att det är här jag ska vara.
Skål för…
En bra dejt?
En bra dejt och att vi ska ha de här blommorna i vårt nya hem.
-Jag älskar dig. -För de håller.
Mums.
Jag skojar bara.
NICKS FÖRÄLDRAHEM
-Du är nervös. -Nej, snarare uppspelt.
Du kommer att se söta bilder på mig som bebis med tjocka kinder.
-Dina föräldrar. -Ja, de är inte här.
-Välkommen. -Hej.
En del ser det som nåt negativt att man bor med sina föräldrar,
men jag var öppen med det från början.
-Massor med bilder. -Ja.
Ser du vem det är?
-Är det du? -Ja.
Vad söt du var.
-Kolla på kinderna. -Ja.
Jag satsade på football tills för några år sen,
så det kändes onödigt att hyra nåt eget när jag var borta.
Vilka är de?
-Mina föräldrar på sin bröllopsdag. -Jaså?
Ja. Pappa var en snygging. Mamma också.
Jag har en schyst lya hos mina föräldrar, och de gillar att jag är här.
Det gör mig inget om nån tycker att det är pinsamt.
Det tycker inte jag. Jag älskar mina föräldrar och min lya.
-Okej. Visa mig runt. -Kom, då.
-Ni är verkligen katoliker. -Ja.
Mamma jobbar vid den här datorn typ jämt.
-Advokat i arbete. Hon älskar Jesus. -Ja.
-Vet hon att jag inte är religiös? -Nej.
-Bryr hon sig? -Nej.
Det viktiga är att du har bra värderingar.
Det är fint här. Lagar de mat åt dig?
-Eller lagar du mat åt dem? -Mamma brukar göra det.
Ibland har de bett mig fixa maten.
-Intressant. -Vill du hälsa på Peeka?
Är hon lite skrajsen?
-Ja. Det är din nya matte. -Hej, Peeka!
-Är det hennes skålar? -Ja.
-Matar du eller din pappa Peeka? -Pappa gör det på morgonen.
-Jag går inte upp så tidigt. -Nick! Du är 28!
-Här är mitt rum. -Var det inte i källaren?
-Mitt gamla rum. -Ditt pojkrum?
Ja. Kolla här.
-Har du läst alla böckerna? -Ja, en gång i tiden.
I skolan och så. Jag har en del kläder också.
Här är min lagjacka.
Det finns några tröjor och så.
Här har vi markerat min längd. Vid senaste mätningen var jag elva.
Jag har inte vuxit så mycket sen dess.
-När slutade du växa? -Runt 21, 20.
Är du redo för det viktigaste?
-Okej. -Här är det.
-Stora grabbens rum. -Ja.
-Välkommen till hålan. -Det är stort.
Vill du rota igenom allt?
Nej, din mamma städade nog innan jag kom hit.
Nej. Jag städade innan jag åkte.
Det är alltid städat.
Här har vi mitt lilla vardagsrum.
-Det är här jag jobbar. -Du har ett kontor.
Om nån behöver ringa Nick Dorka, Rice Properties Group.
-Behåll det. -Ja.
Ring om du behöver en mäklare.
-Jag trodde du skulle köpa en bostad. -Alltså… Ja.
Det här är Buffy, mitt första gosedjur.
Okej.
Är det din garderob?
-Det står ett biljardbord där, men… -Va?
Ja, men det står en massa skit där inne.
Du sa: "Jag har ett biljardbord i min lya."
-Ja. -Med förvaring ovanpå.
Ja, precis.
Pappa och jag kom ner hit och spelade varje dag.
-Jaså? -Det var inte rörigt då.
Och här sker magin.
-Jaså? -Magin som inte sker.
"Tyst, mamma och pappa. Jag har en tjej med mig."
Det är lite skumt. Alltså…
Jag har inte haft flickvänner som jag har tagit med mig hit.
Du är den tredje som har varit här.
Men det här var inte så farligt.
Det var nervöst, men det känns som om du accepterar mig som jag är.
Det är mysigt.
Men du sa typ att du hade ett biljardbord…
Jag förväntade mig en mansgrotta
med biljardbordet i mitten och sprit på väggen.
-Sprit på väggen… -Ja.
-Nej, spriten är där uppe. -Synd att du inte är händig.
-Du skulle ha valt nån annan. -Ja.
Kan inte montera en tv.
-Hängde du upp spegeln? -Ja, jag hjälpte pappa med den.
-Hur länge har du bott här nere? -Det är nog ungefär två år.
-Var bodde du innan det? Där uppe? -Ja.
Det kommer att gå fort när vi har gift oss, va?
Vi flyttar in direkt.
Jag flyttar nog inte in i din källare.
Du flyttar väl in hos mig? I min lägenhet?
-Är du redo att flytta ut? -Ja, för fan.
Vilka vibbar.
-Hej! -Hej!
Hej.
Här har vi mina tjejer!
Vad roligt att träffas!
-En skål. -Okej.
Okej!
-Skål för Marissa och Ramses. -Ja, skål.
-Trevligt att träffas. -Blivande paret Prashad.
Herregud. Blivande paret Prashad.
Berätta. Hur var allt?
Det har gått jättebra.
-Det har varit enkelt för oss. -Ja.
-Vi pratar ofta om det. -Det har varit lätt.
Vad ska vi fokusera på? Bröllopet närmar sig.
Det är inget man ska ta lätt på.
-Vi har pratat om allt. -Mycket.
Vi har pratat om trauman, ekonomi, livsstil.
-Religion. -Ja.
Och igår kväll var väl första gången som vi…
-Det var väl inget problem egentligen… -Nej.
Det kändes som om det var jobbigt för dig att prata om det.
Vi pratade om min militärtjänstgöring.
Det är första gången jag dejtar nån som inte tycker
att min militärtjänstgöring är toppen. Nu är det mer: "Tja…"
Han skulle inte dejta mig om jag var militär.
Skulle det bli problem om hon gick tillbaka till det?
-Det ska jag inte, men tänk om? -Ja.
Om du gjorde det…
Ja, det går en gräns där…
Blir det skilsmässa då?
Det… Ja.
Det handlar om moral.
Ens politik hänger ihop med ens etik, och det är nåt som…
Det går emot den jag är.
Trots att du älskar henne?
-Det gör jag. -Göra slut på grund av det?
Jag ser inte politik och sånt som nåt som existerar i ett vakuum.
De här idéerna… De påverkar riktiga människor.
Det är en väldigt… Det handlar om moral.
Så om jag skulle bli militär igen,
skulle vi stå på olika plan moraliskt sett.
Ja, det skulle vi göra då.
-Det var en del av hennes liv. -Ja.
-Och det är… Jag var också militär. -Ja.
-Det är nåt vi är stolta över. -Ja.
Alla vi tjänstgjorde med var… Det var en stor del av livet.
Jag har en… Jag älskar militären.
-Så jag är bara… -Jag vet att det är en komplex fråga.
Jag vill inte dra alla över en kam.
Om ni har varit militärer eller om du har vänner med MAGA-kepsar,
så avfärdar jag dem inte bara.
Då litar jag på ditt omdöme.
-Jag litar på att de är okej. -Var kommer du ifrån?
-Venezuela. -Okej.
Venezuela har en komplicerad historia med USA.
Jag har sett den andra sidan av det och hört andra åsikter,
som när vi pratar om Palestina.
Jag tar alltid parti för människorna
som drabbas av USA:s imperialism.
Jag lider med dem, så det är svårt för mig
att se mig själv med nån som aktivt…
-Som är aktiv inom militären. -Ja.
-Det går inte. -Precis.
Vi är överens om allt förutom det.
Om ni är oense om vad ni vill lära era barn,
när det gäller moral och så… Hur ska ni hantera det?
Ja, som med religion.
Vi ska lära våra barn om religion, och göra samma sak med militären.
-Det tänkte jag också. -Jag tänker inte göra som mamma.
Hon sa åt mig att bli militär.
Om mitt barn väljer att ta värvning så stöttar jag det.
-Du också? -Ja.
Jag vill ingjuta vissa värderingar i dem,
men de är fria att fatta sina egna beslut.
Och de får veta att jag varit militär. Det var en del av mitt liv.
Om jag ser ett fartyg vill jag kunna säga: "Det jobbade mamma med."
Jag vill lära dem allt sånt så att de kan fatta egna beslut.
Det är det jag kommer tillbaka till. Vi kommunicerar väldigt bra.
När vi pratar om filosofiska frågor, liv, ex,
framtiden, det förflutna, så tänker vi väldigt lika.
Jag insåg under tiden när jag tänkte på mina tidigare relationer
att jag släppt in folk som inte delar mina värderingar.
Jag tänkte: "Om jag går in i det här
och är helt uppriktig om var jag står,
vad jag vill att mina barn ska tro på och hur jag vill forma min framtid,
så hittar jag nån, och det var han.
Ja.
Och det funkade. Jag är lycklig.
Jag med.
Du har ett stort hjärta.
-Och det har Marissa också. -Ja.
Börja inte nu, Brenda.
Vi är hennes vänner och vill hennes bästa.
Ja.
-Brenda får mig alltid att gråta. -Jag vet.
-Förlåt. -Fortsätt. Låt tårarna komma.
18 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
HOS ALEX OCH TIM
-Vi matchar. -Jag vet.
Pappa är den enda i familjen som inte vet.
-Vill du att jag tar honom åt sidan? -Ja.
Okej.
När vi går in där ska vi bara prata.
"Det här är min man.
Har ni några frågor? Vi bor tillsammans nu."
Vi var med i ett galet experiment. Här ska ni få höra."
Vi kan utelämna frieriet.
"Vi hittade varann genom ett experiment.
Nu testar vi om vi kan bo ihop."
-Och så vidare. -Okej. Och sen pratar jag med honom.
-Han kan inte resa sig. Vi gör det. -Okej.
-Han är begränsad. -Jag förstår.
Jag, mamma och mina bröder går ut hit.
-Eller nånstans. Jag vet inte. -Okej.
-Då kan du prata med honom. -Okej.
Hon har varit stressad inför det här.
"Kommer du att be pappa om min hand när ni träffas?
Kommer han att säga ja?"
-Därför tog jag av mig ringen. -Jag fattar.
Alex älskar sin familj. Därför blev jag kär i henne.
Inte bara därför, men det var viktigt. Nu får jag träffa förlängningen av henne.
-Vi ses där inne. -Okej.
Att träffa nära och kära till den man älskar…
Jag hoppas att de känner sig trygga med oss.
-Hej. -Hej.
Jag var med Tim. Han kommer snart.
Han grillar fortfarande.
Sen får ni träffa honom.
-Vem? -Hej på er!
Kom igen, pappa.
Det ska bli kul. Det gläder mig att ni är här.
Särskilt ni två, för vi ses sällan samtidigt.
Det var länge sen jag träffade Richard.
-Hur känns det, pappa? -Vad?
Att träffa Tim.
-Känns det okej? -Har jag nåt val?
Älskar dig.
Pappa, sluta nu.
Jag vill träffa honom.
-Jag vet inte om jag är glad. -Okej.
Det funkar.
Jag vill berätta lite om experimentet som vi är mitt uppe i nu.
-Det vore trevligt. -Ja.
Han är nån som jag har valt att vara med.
Vi har haft oändliga samtal om saker,
om familjen, var vi kommer ifrån och vad som är viktigt för oss.
Jag valde honom och han mig.
Vi bor här tillsammans,
men jag vill också känna att…
…ni är bekväma med honom.
För om ni inte gillar honom kan jag inte se mig själv med honom.
Nu kommer han.
-God dag. -Hej!
-Hej! Hur är det?
-Jag ska ställa ner den här. -Visst.
-Hur är det? -Bra! Och själv?
-Jag mår bra. Du, då? Tim. -Bra.
-Tim! -Trevligt att träffas.
-Ian.
-Hej. Evan. -Hej. Tim.
-Sir? -Hej, Tim.
-Trevligt att träffas. -Detsamma.
-Det är ett nöje. -Vill du sätta dig här?
Javisst.
-Vill du berätta lite om dig själv? -Visst.
Okej. Jag kommer från Augusta i Georgia.
Jag har haft olika statliga jobb ett tag.
Nu är jag konsult på en myndighet.
Innan dess låg jag i flottan. Jag har det bra,
så jag började fundera på de nästa 32 åren av mitt liv.
Okej.
Så när du och Alex pratade
kom ni fram till att ni var på väg åt samma håll?
Absolut. En sak som vi hade gemensamt var just familjen.
När jag tänker på en partner, på nån att dela livet med,
är familjen central,
för ofta dikterar ens bakgrund vad man skapar för sig själv.
Och hennes bakgrund verkar vara stabil och genuin.
Familjen är viktig för oss också.
Det är intressant, för hon är er storasyster.
Jag hade två storasystrar.
-Yngsta brodern brukar vara till besvär. -Här är det tvärtom.
Alex bryr sig mycket om oss.
-Det är nästan som en modersinstinkt. -Ja.
-Jag… -Mina barn.
Det är nåt vi får jobba med, för jag tänker: "Jag fixar det."
-Ja. -Hon säger: "Låt mig fixa det."
-Vi får… -"Se till att du…"
-Ja. -Har ni blivit osams än?
-Ja. Vill du… -Ja.
Vi blev osams i Mexiko. Jag pratar ju mycket.
När hon säger nåt
måste jag lära mig att bara ta emot istället för att ta åt mig och säga:
"Så här tänker jag." Vi lär oss fortfarande.
-Och du vill lära dig. -Ja.
-Då är hälften vunnet. -Ja.
Ja.
-Tim… -Ja?
Var det nån särskild fråga i kapslarna som fick dig att välja Alex?
Inte en särskild fråga. Snarare flera ögonblick.
Jag kände mig trygg och kunde öppna mig.
Jag har aldrig gråtit så mycket.
-Jaså? -Vi grät båda.
-När vi började… -Herregud.
Ett ögonblick som stod ut var när jag berättade om min ena syster
och så grät vi tillsammans.
Jag har två systrar. Båda har gått bort. Jag hade aldrig gråtit med nån.
Jag brukar tänka så här: "Vem vill jag ha när allt är som värst?"
Och på alla sätt och vis är hon den personen
som accepterar och förstår den holistiska sidan av mig.
Det är bra.
-Jag vet att ni är hungriga, så… -Ja.
-Vill du fixa… -Står de där?
-Ja. -Det finns fyra biffar och kycklingvingar.
-Okej. -Bra.
-Det ser gott ut. -Tack.
-Blir den biffen bra? -Ja.
-Tack. -Självklart.
-Vatten? Det finns lemonad och iste. -Lemonad, tack.
-Tim, får jag fråga… -Självklart.
-Hur länge låg du i flottan? -Nästan åtta år.
Att ta värvning var det bästa beslutet, att sluta var det näst bästa.
Jag ångrar det inte. Det öppnade många dörrar för mig.
Jag lärde mig mycket och var med om mycket.
Han har varit överallt.
Han frågade var jag har varit.
Jag berättade om resan vi gjorde till Skottland för att hälsa på släkten.
Du har aldrig varit i Skottland, va?
-Nej, men jag vill åka. -Vackert.
-Ja. -Så vackert.
-Jag gillar golf, så… -Herregud!
Ja, jag älskar golf och whisky.
-Så Skottland är… -Ja!
-St Andrews! -Precis.
Jag föddes också i England.
-Jaså? -Han också.
Ja, hon sa det.
-Ännu en udda… -Vilket sammanträffande.
Pappa tjänstgjorde i flygvapnet då, så jag föddes på en flygbas i England.
-Okej. -Så var det för honom också.
Farfar tjänstgjorde i flygvapnet.
Vi blev båda ställda. Typ: "Va?"
Hon sa att du ville att hon skulle bli nästa Tiger Woods.
Vad kul att ni delar det intresset.
-Ja. -Ja.
Det är en sak som MS har tagit ifrån mig.
Ja.
-För han var ute jämt. -Ja.
Vad tycker ni så här långt?
-Han är trevlig. -Ja.
Tack.
Om det går bra skulle jag vilja tala med mr Byrd.
-Skulle ni kunna… -Visst.
-…ta ut Roddy? -Okej.
Ses om en stund.
Kom, Roddy.
Mr Byrd,
när Alex och jag träffades i kapslarna fick vi en djup kontakt.
Jag kände henne innan vi ens sågs.
Jag vill att hon ska bli min fru.
Men det känns viktigt för mig att ha det här samtalet med dig.
Jag skrev ett brev till Alex i kapslarna, men det var egentligen riktat till dig.
Om det går bra, så läser jag upp det nu.
"Mr Byrd, för det första:
Jag har fått lära mig att inleda allt med tacksamhet, så tack.
Tack för att du förde Alex till världen,
för att du har uppfostrat henne och förstått vad kärlek är.
Det är en välsignelse att vi fann varann genom den här processen.
Du har uppfostrat en snäll, intelligent, driven och tålig dotter,
som blev en källa för värme, tröst och ro för mig
nästan så fort jag hörde hennes röst.
Innan jag avger mina löften till henne vill jag avge ett till dig.
Jag lovar att behandla henne med samma respekt
som en dotter till mina föräldrar, vilket jag hoppas att hon ska bli.
Med all kärlek och respekt i mitt hjärta
vill jag be om Alex hand för resten av livet."
Jag ska samla mina tankar.
-Hon är min lilla flicka. -Ja, sir.
Vi har nyss träffats.
Men jag tror på dig.
Jag tror på det du har skrivit och sagt.
-Jag tror att det kom från hjärtat. -Ja.
Och…
…jag accepterar dig som min son.
Tack så mycket.
-Det betyder så mycket för mig. -Ja.
Ja.
Ni har min välsignelse.
Tack. Det betyder mycket.
Jag välkomnar dig till vår familj.
Tack.
Jag längtar.
Gå och berätta de goda nyheterna för de andra.
Det ska jag göra. Jag kommer strax.
Han sa ja.
Ja!
-Ni kan komma in igen. -Kan nån hjälpa mig upp?
Hej, pappa.
-Jag älskar dig. -Jag älskar dig också.
Min nya svärson.
Sluta. Nu börjar jag gråta.
Jag välkomnar honom gärna till familjen.
Och jag önskar dem allt gott.
Var är min son?
Hälsa på er bror.
-Läget? -Trevligt att träffas igen.
Svåger. Det känns bra.
-Ja. -Eller hur?
Inget med Tim bekymrar mig.
Han verkar vara en bra person, och jag älskar deras sätt att interagera.
Det är som om de känt varann länge.
-Då så. -Okej.
Han tar hand om dig.
Det är min lilla flicka, så jag vill hennes bästa.
Hur länge har du bott här?
Jag har haft stället i ungefär ett halvår.
Okej.
Det har varit ett ställe som…
Jag har farit runt och kommit tillbaka till…
-Som en riktig… -Som en bolagstjej.
-Innan det här? -Ja.
Det här är huvudbyggnaden där min bästa vän bor.
Jag har källarlägenheten.
Är du redo att gå ner till min engelska källare?
-Ska jag gå före? -Jag öppnar.
Tar du posten?
Jurytjänst, påminnelse, postordermän.
Ge mig den.
Jag gillar mattan.
Jag ska inte titta upp än.
Ett plastfikonträd. Inte okej.
Köket.
"Tänk att framgången är oundviklig."
Här var det… tomt.
Bara en massa öl.
-Det finns proteinshakes. -Vad är det här?
Och lite vitt vin.
Proteinshakes och öl. Vad är det här?
Och vitt vin för tjejerna du tar med hem. Det här är en ungkarls kylskåp.
Vad är det här?
Här ska vi se.
-Här ska du bo. -Det är mitt kontor. Vänta lite.
De är till bibelgruppen som samlas här varje kväll.
Jag är mållös. Herre min je.
Och det här är mitt rum. Jag har levt minimalt.
-Därav etiketterna. -Jag har glömt dem.
Kavajer och arbetskläder.
-Fler stulna hotellgrejer. -Jag ska gifta mig med en brottsling.
-Jag gillar det. -Tack.
Vi går till soffan.
Vi borde prata om hur vi vill leva efter det här.
Det känns vettigt om du flyttar in hos mig i Fredericksburg
tills vi kommer fram till nästa steg, men vi borde nog prata om det.
Du har aldrig bott nån annanstans, va?
Bara när jag studerade och förra sommaren när jag bodde i Virginia Beach.
Men San Diego har alltid lockat.
Det gläder mig att jag fick åka hem till din familj,
men jag älskar San Diego och vill bilda familj där.
Det är ett ställe som passar mig.
Jag ser fram emot att tillbringa lite tid där.
Ja.
Så att du får känna efter lite innan du fattar ett definitivt beslut.
-Så att det känns bättre. -Ja.
Jag gillar Kalifornien. Det svåra är att det är långt från familjen.
I kapslarna sa jag att jag var öppen för det.
Sen när vi förlovade oss började jag fundera på det.
"Nu är det allvar… Vad tycker jag egentligen?"
Jag har funderat på det ett tag, och det är…
Mina föräldrar och hur de har det betyder mycket för mig.
Jag vet att de skulle älska att se mig med nån jag älskar,
och att se mig få barn.
De vill så klart vara en del av det.
De blev inte så glada över att jag funderar på att flytta.
Ja.
Så ur den aspekten lockar det inte mig heller.
Men det lockar för att jag vill vara med dig.
Så jag är väldigt öppen för det,
och vill gärna prata om det och kanske göra det.
I kapslarna kändes det som om flytten var nåt du såg fram emot.
Det är lite överraskande att höra att det är en så pass stor eftergift.
Jag vill se till att den eftergiften blir nåt
väldigt uppskattat och värt det.
Och jag vill att din familj ska känna att de är en del av vår familj.
Jag tror att vi kan göra medvetna val när vi bildar familj
och resa tillbaka hit.
Ja.
Jag jobbar på distans, men det gäller federala affärer.
-Jag måste komma hit ibland. -Ja.
Vi kommer inte dra till San Diego och försvinna.
Jag vill ge mina barn en nära relation till farföräldrarna.
Så att de inte bara ses en gång om året, till jul.
Som främlingar. Det vill jag inte.
-Nej. -Så får det inte bli.
Min pappa kommer att göra dem galna och skicka hem dem.
-Perfekt. -Ja.
Det ska bli kul att träffa dem. De blir mina barns morföräldrar.
Det är inte bara de. Jag har massor av släkt i San Diego.
Jag ser fram emot att du ska få träffa alla så småningom.
Som sagt, när jag väl ser det blir det enklare för mig.
-Ja. -Då känns det bättre.
Efter att ha funderat på det och tänkt: "Är jag beredd att göra det?"
kan jag definitivt säga att jag till och med ser fram emot det.
Du kommer att gilla det.
-Är du glad? -Överlycklig.
Jag känner mig ganska sårbar nu, för att jag satsar på dig.
Jag är helt såld på dig.
Det är ändå läskigt.
-Du är fantastisk. -Det är du också.
Du är perfekt för mig. Vi är perfekta för varann.
Om du ändrar dig framstår jag som en idiot och blir förkrossad,
men det är det värt, för om jag inte satsar allt
kan jag förlora dig på grund av det. Då tar jag hellre risken.
Ja. Ibland är jag orolig för att du ska ändra dig.
Men jag ser fram emot att leva livet med dig.
-Jag älskar dig. -Och jag dig.
-Det är helt galet. -Ja.
Verkligen.
-Risken fanns där. -Att komma hem…
-Arbetslöshet. -Och vara utan jobb.
Jag kände det på mig.
Det var det första jag frågade. "Har jag fortfarande ett jobb?"
Och han sa: "Nej. Har du inte hört det?"
Det suger, men jag tar det med ro.
-Du tar det bra. -Det vore skönt att ha ett jobb.
Men du sa att du som längst varit utan jobb i en och en halv vecka.
Ja. Det är inget jag kan styra över.
-Precis. Berätta hur det går sen. -Så…
-Jadå. -Jag hjälper dig.
Jag kan vara din sugar mama, dina barns mamma.
Det tackar jag för.
Jag vet att det är svårt. Jag skulle aldrig be om det.
-Så tack. -Jag finns här.
Jag menar, mig gör det inget om du behandlar mig som ett stycke kött.
Det är sexigt. Jag tycker det.
Om jag kommer in och du säger: "Ner med brallorna." Jag är med.
-Jag har inte… -"Ska bli."
-Ja. -Nej, men om du gjorde det…
-Vi har haft bra sex. -Ja.
-Det har vi. -Sexet är underbart.
Men när du började tveka kring giftermålet,
fick det mig att känna
att jag inte tänker sära på benen för en fästman som…
-Jag vet. -…kanske inte vill gifta sig.
Därför har vi inte gjort det. Annars hade vi det.
Jag är man.
Det räcker att vinden blåser i rätt riktning. "Jävlar."
Kvinnor är mycket mer komplicerade.
-Så komplicerat är det inte. -Jo.
Och skillnaden är att alla kvinnor funkar olika.
Många vet inte ens själva hur de funkar.
-Det gör jag. -Så de kan inte berätta det.
Då måste man lista ut det.
Som tur är har du en modern kvinna som kan tala om det.
Prata med mig. "Mindre sånt, mer sånt."
Mindre av rumpstötarna.
-Ja. -Inte meningen.
-Men du gillar rumpgrejer. -Som pegging?
Det är okej.
Men det är inte så att jag längtar efter att få det på min födelsedag.
-Ja. -Jag sparar rumpan åt min man.
Jag förstår.
Ärligt talat. Det finns så många saker man kan stoppa kuken i.
Ananas, mac and cheese…
-Mac and cheese? -Ja.
-Har du gjort det? -Nej.
Jag tror dig inte. Jag tror att det bästa sexet…
Det är därför det är så bra med dig.
Att ha nån som är besatt av ens slida…
Det är väl den som står i fokus?
-Alltså, slidan. -Visst.
Nej, men ärligt talat. Om jag hade en slida…
Tänk om jag var den första mannen med en riktig slida?
Jag skulle kunna jämföra
-pungsparkar med att föda barn. -Okej.
Bara när kvinnor föder barn kan de förstå hur det är för män att vara förkylda.
Är allt bra?
Jag skulle vinna ett Nobelpris om jag hade en slida.
Det här var kul för två minuter sen.
-Jag behöver inte sex. -Ja.
Om du inte vill, så vill jag inte att du ska känna dig tvingad.
-Det gör du inte. -Precis.
Du låter mig styra.
Jag måste känna mig trygg i relationen, för…
Jag förstår.
Det är du som ska styra på den fronten.
Inte nödvändigtvis med
grejer man gillar, typ dominans och sånt, men det är en annan fråga.
Men i fråga om att känna sig trygg och redo, så får du styra.
Så vad sägs om analt? Nej…
Herregud.
17 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Vad smutsigt det är.
-Vad fin du är. -Tack. Du med.
Det är smutsigt.
-Min skjorta stinker. Jag måste byta. -Okej.
Golven blir snabbt smutsiga. Jag sopade ändå igår.
Det ser redan bättre ut.
Jag känner mig som hemma.
-För att jag har städat? -Ja. Tack för att du gjorde det.
Ja.
Nu matchar vi. Gillar du det?
Bytte du finkläder mot finkläder?
Samma stil, annan färg.
-Ska du ut igen? -Jag ska jobba.
-På Zoom? -Kanske.
-Du är så uppklädd. -Ja.
Jag har två nya köpare
som jag måste prata med, plus långivare…
-Kan du ta ut den här? -Ja.
-Jag har tagit ut soporna. -Tog du ut dem i morse?
Nu tar du ut dem för att jag bad dig.
Det är bra att du tar ut soporna när jag ber dig
eller tömmer torktumlaren när jag ber dig,
men jag borde inte behöva be dig jämt.
-Jag tar ut soporna. -Ja.
Men idag och igår fick jag be dig.
Jag tror att det vore bra för vår relation om vi delade upp sysslorna.
-Jag är öppen för det. -Du får ta soporna.
-Du tar ut soporna. -Okej.
När du tvättar tar du bådas kläder.
Luna är min hund och mitt ansvar.
Men nu när vi är gifta får vi delat ansvar för allt.
-Ja. -Hur ofta dammsuger du?
En gång varannan vecka.
Dammsuger du varannan vecka?
Det är bara där nere.
Du har varit där. Jag håller det rent.
Jag dammsuger varje dag.
-Beror inte det delvis på Luna? -Hon fäller inte.
-Varför gör du det? -Det blir smutsigt.
Mina förväntningar är… Jag dammsuger varje dag.
Jag dammar en gång i veckan. På söndagar storstädar jag
och tvättar sängkläder. Jag städar kylen varannan vecka.
Messa och fråga vad jag behöver om du handlar.
Om jag handlar kan du messa mig.
Om jag gör en veckohandling på 300 dollar borde vi dela på det.
Så mycket kostar det inte med mat.
Jag har nog lagt 300 dollar på en vecka. Det är dyrt med mat.
-Och ekonomi… -Ja.
-Vill du ha gemensamt konto? -Vi kan ta det som det kommer.
-Just nu. -Det passar inte mig.
Om du har 50 000 i skulder när vi gifter oss,
eller om jag har det, så blir skulden gemensam.
-Ja. -Min skuld blir din.
Ekonomin är viktig i ett förhållande.
Tur att jag varken har skulder eller lån.
Jag har studielån.
Du behöver inte betala dem, men säg att nåt händer…
-Ja. Jag förstår det. -Det är viktigt.
Vi har separata konton. När vi får barn kanske det ändras.
Vi kan ha ett gemensamt konto för besparingar, resor…
För vårt hem.
Vi delar på kostnaderna och på hyran.
-Ja. -Vem betalar räkningarna? Du eller jag?
Vad tycker du?
-Jag har bättre koll ekonomiskt. -Okej.
Det är inget fel i det, men din enda räkning är bilen.
Du hade ingen koll på bilförsäkringen.
Det är också en fråga.
Ska vi ha en gemensam försäkring som vi betalar tillsammans?
Ska din bil vara försäkrad genom dina föräldrar?
-Vad vore fördelen med att byta? -Att betala sina egna räkningar.
Ska dina föräldrar betala dina räkningar eller ska vi slå ihop dem?
Jag vill slå ihop dem.
Dina föräldrar står för din mobil. Vad är planen?
Jag tar över det inom ett år eller två.
Vill de betala för den, så är det okej.
-Så jag tar min mobilräkning. -Ja.
-Vad är det för min? -Du är 28 år.
Jag har stått på egna ben sen jag var 18. Jag har fått betala allt själv.
Bilförsäkringen, sjukförsäkringen, pensionssparandet och aktierna.
-Jag vet inget om aktier. -Okej.
Säg till om du vill investera, för det kan jag fixa.
Jag skiter väl i aktier.
-Jag kan lära dig. -Kan du nåt om sport?
-Nej, men pengar och sport, du vet… -Då så.
Vi får se.
-Tjänar man nåt på att titta på sport? -Inte på aktier heller.
-Vad är aktier? -Kan man inte bli av med sina pengar?
Man kan ta risker, men det måste man inte göra.
Man investerar lite i olika aktier.
Jag är inte dum och jag har inte så mycket pengar,
så jag satsar på låg risk och låg avkastning.
Är ditt pensionssparande knutet till aktier?
Jag vet inget om det. Jag har aldrig investerat i aktier.
Jag har en ovana att… Jag vill ha det som jag vill ha det,
och ingen kan göra det som jag,
och det är dumt, för alla gör som de vill göra.
Du diskar och bäddar på ett visst sätt, och det är okej.
Du gör inte som jag. Vi gör bara olika.
Vi är båda ambitiösa.
Båda vill ha det städat. Det är viktigt.
Båda har ett gott hjärta. Vi är som bästa vänner.
Jag har accepterat dig som du är, men jag måste vänja mig.
Jag är bra på att lyssna och kommer alltid lyssna på dig.
Du kanske inte alltid tror det, men jag kommer att skydda dig.
Hej!
Det var evigheter sen. Mer än en månad.
-Det här är Tyler. -Hur är läget?
-Trevligt att träffas. -Ja.
Vi har nåt till dig.
-Får jag gissa? 1738. -Ja. Jag berättade.
Det är en bra början.
-Jaha… -Hur är det?
-Det här är min enda dotter. -Ja.
Det låter på henne som att du gör henne lycklig.
Vad fick dig att tänka att hon var den rätta?
Hon fick mig att känna mig trygg med mina känslor.
Jag kan öppna mig.
-Vi pratade om allt. -Okej.
Även sånt som jag aldrig varit öppen med förut.
Jag kände mig fri och öppen, vilket jag inte kunde under uppväxten.
"Du är man. Tuffa till dig."
Nu när jag kunde gråta blev hon glad för min skull.
-Var växte du upp? -Pittsburgh.
Hon lät mig vara mig själv och berätta om min familj
och min tuffa uppväxt.
Hon accepterade mig som jag var.
Hon är så genuin och uppriktig.
Hon är min dotter, men man får hela paketet.
-Ja. -Hjärnan, allt.
-Hon är stark. -Hon ger allt.
-Ja, genuin. -Hon satsar.
-Ja. -Hon ger aldrig upp.
Inte jag heller.
-Säkert? -Ja.
Vad har du för mål i livet? Med jobb och så?
Just nu är jag säkerhetsspecialist. Jag sitter mycket vid datorn.
-Går igenom rutiner. -Du är smart.
Det är inget märkvärdigt.
-Hur gammal är du? -34.
Jag tänkte säga 33, men jag fyllde 34 när jag friade.
-Okej. "Fria" är ett starkt ord. -Ja.
-Menar du allvar? Är du redo? -Mycket redo. Absolut.
Hur ska du skydda henne? För jag lämnar henne i dina händer.
Ja. Jag är ingen vänsterprasslare. Jag ljuger inte.
-Okej. -Jag delar allt med henne.
-Hennes känslor är skyddade. -Okej.
Här är en stor fråga.
Hur tänker du med familj och barn?
-Stor familj. Jag kommer från en liten… -Är du redo för det?
-Ja, mer än redo. -Säkert?
-Ja. Tro mig. -Han vill ha barnbarn.
Då lever man inte bara för sig själv längre.
-För familjen. Precis. -För arvet.
-Jag vill inte låta partisk. -Ja.
Jag har inte frågat dig vad du gillar med honom.
Han fick mig att känna mig trygg. Jag kunde vara skör.
Det var det första.
Och så är det allt smått han gör när vi ses i vardagen.
Han är så beskyddande.
Han hjälper mig med allt. "Nej, jag fixar det."
-"Jag tar dörren." -Precis.
Och det känns ovanligt numera,
att nån i vår generation är sån.
Du älskar mig på ett sätt
som jag inte har upplevt i mina tidigare förhållanden.
Jag menar allvar när jag säger…
-Hon är min enda dotter. Jag älskar henne. -Ja.
Det här är viktigt.
Hon borde gå iväg en stund.
-Okej. -Så att vi får prata själva.
-Vill du det? -Ja.
-Då gör jag det. -Okej.
-Jag har en stor fråga. -Okej.
Jag älskar Ashley. Jag menar det verkligen.
Jag hade ingen aning om vad kärlek var.
Det känns som om inget kan komma emellan oss.
Jag har redan frågat henne för jag har ju friat.
Kan jag få din dotters hand?
Absolut.
-Absolut. Vet du varför? -Tack.
-Hon har redan sagt ja. -Ja.
Jag vill hennes bästa.
Jag vill att hon ska vara lycklig.
Hon tar inte lätt på såna beslut.
Precis.
-Det gör hon aldrig. -Precis.
Jag har pratat med dig.
Jag läser av dig och ser på dig som man.
Utöver det du har berättat har du stor potential.
-Ja. -Jag ser det.
Bli bättre än du vill vara.
För ju bättre du är…
Desto bättre är hon. Och vi alla.
-Så jag har ett egenintresse… -Ja.
…i att hjälpa dig att lyckas och överträffa dig själv.
Ja.
Det viktiga är att hon är lycklig.
Jag kan inte styra över hennes känslor.
Om hon mår bra och är lycklig, så är jag lycklig.
Om Ashley får annat ljud i skällan,
då kommer pappa att kliva in.
Till dess håller jag mig undan.
Du vet… Vi pratar om dig.
Ni har min välsignelse.
Tack.
Och…
Nu väller känslorna fram.
Herregud. Det här är galet.
Vad fan?
-Ett ögonblick. Ursäkta. -Ingen fara.
Det är en resa.
Jag är med.
I baksätet.
Ni har min välsignelse, men hon är min enda dotter.
Ja.
-Inga dumheter. -Nej. Jag ska ta hand om henne.
-Jag ser fram emot framtiden. -Ja.
Jag är helt chockad.
Jag är verkligen ledsen.
Jag kan inte tro det.
-Har du träffat hans familj? -Jag skulle göra det på söndag.
Jag tyckte det var konstigt på festen i Mexiko,
när han sa:
"Nästa år, när en massa kvinnor hör av sig och vill suga min kuk…"
-Varför säger man så? -Det är vidrigt.
Han skulle göra en sömnutredning i natt.
Gjorde han det? Jag vet inte. Han sov inte här i alla fall.
Det är helt otroligt.
Jag är hemskt ledsen.
Du förtjänar inte det här.
Jag fattar inte hur man kan säga så och sen göra så mot dig.
-Och det… -Jag beklagar. Det är vidrigt.
Det är så jävla elakt.
-Jag messar sen. -Gör det, så kommer jag.
Tack.
Att läsa de där meddelandena som är fyllda med fetischer…
-Det är äckligt, Stephen. -Du har rätt.
Du har rätt.
Sluta! Jag vet att jag har rätt.
Säg nåt annat. Varför gjorde du det här? Varför friade du?
Varför deltog du? Vem är du?
-Var du på en sömnutredning? -Ja.
-Helt ärligt? -Ja.
Okej. Jag vet inte om jag tror dig.
Jag kan nog inte säga nåt som du skulle tro på.
Är det nåt jag borde tro på?
Monica, jag låtsades inte.
Jo. Du låtsades vilja gifta dig.
Jag låtsades inte.
Jag begick ett idiotiskt misstag
när jag var full vid en sömnutredning och nån messade mig.
Du gjorde det idag också. Du messade henne idag.
De riktigt äckliga meddelandena var idag. Ljug inte för mig.
-Har ni messat idag? -Nej.
-Inte? Visa mig telefonen. -Jag raderade det.
-Så klart. -Jag ville inte se det.
Det började igår och fortsatte idag.
Det…
Jag minns inte att jag har messat henne idag, för jag visste vad jag gjorde…
Visste du inte det igår?
Jo. Det var ett idiotiskt beslut,
och efter samtalet vi hade igår kväll…
Du skulle bara våga skylla det här på mig.
Jag skyller mina handlingar på mig och mitt sätt att reagera.
Jag tar på mig det fullt ut.
-Därför packar jag ihop mina saker. -Bra.
Du får gärna skicka över pengarna du är skyldig för de senaste dagarna.
Du kan göra det på en gång.
Fixat.
Jag skäms nästan för hur mycket av mitt hjärta jag gav dig.
Tänkte du skaka hand med min pappa i helgen…
…medan du planerade att vara otrogen? Alltså, jag…
-Jag fattar inte. -Jag var inte…
Förlåt.
Du låg i en säng för en sömnutredning
och messade en tjej att du ville…
-Ja, det… -En massa snusk. Det var äckligt.
Ja. Jag kan inte ändra på det.
Jag får leva med det.
Okej.
Jag är uppriktigt ledsen för att jag sårade dig,
för att jag slösat med din tid, för att jag deltog i programmet
och gjorde så här.
Jag borde inte ha deltagit.
Vilken självisk sak att säga. Din själviska skitstövel.
Du satte en ring på mitt finger, men borde inte ha deltagit?
Jag… Du tar det ifrån mig…
Ja, jag förtjänar inte…
Det gör jag inte.
Jag förtjänar inte mycket.
Jag är ledsen.
Jag lämnar dig ifred nu.
Okej.
Hej.
Hur gick det?
Jag är så ledsen.
-Jag är ledsen, Monica. -Tack så mycket.
Jag fattar inte att det här händer.
Undertexter: Love Waurio