DIN EPISOADELE ATERIOARE
Avem o legătură profundă…
- Vor simți că ne iubim. - Da.
Te uiți la mine și te gândești că ne căsătorim?
- Pe bune? - Da.
- Ai o inimă mare. - Te-am acceptat așa cum ești.
Știu că uneori te îndoiești de asta, dar te voi proteja.
- Eu aleg prenumele copiilor. - Nu.
- Al doilea prenume. - Nu!
- Șapte copii? - Nu-s de acord.
Ești extraordinară și cred că ne potrivim de minune.
Parcă te cunosc de ani de zile. Totul va deveni mai greu.
Nu s-a mai văzut un kicker atât de sigur pe el.
Apreciez. Sunt și mai sigur pe mine în carne și oase.
- Vă dădeați în vânt după mine? - Te bârfeam.
Erați interesate de mine. Vreau să văd cum arată fetele.
Nick!
E geloasă! Nu fi geloasă!
Mă îngrijorează. Vom vedea cât flirtează în viața de zi cu zi.
Dacă te voi cere de la tatăl tău, iar el nu va fi de acord,
va fi de înțeles, nu mă cunoaște.
Am nevoie de asta ca să ne putem căsători în două săptămâni.
V-ați certat vreodată?
Știți că eu vorbesc mult, dar el vorbește și mai mult.
Vrem să ne facem auziți.
- Ai fost în armată. - Da.
Îți plăceau tipii din armată?
- Da. - Da.
Nu regret că am fost în armată.
- Bine. - Mă simt judecată.
- Îți place sexul cu prezervative? - Da.
Putem folosi prezervative.
Vreau ca sexul să fie plăcut.
Nu mă supără că ai vrut să ajuți un cuplu să facă copii,
dar sunt copiii tăi.
Trebuia să știu înainte să spun „da”.
Nu vreau ca relația noastră să fie așa sau să se termine așa.
13 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
Trei, doi, unu…
Perfect. Ce inel frumos! Cine l-a ales?
- Nick. - Ea m-a îndrumat.
Perfect.
Grozav! Vă puteți ține de mână.
- Așa? - Bine.
Super!
Am mâinile mai lungi decât tine.
Stai să…
Acum pari mai înaltă decât mine.
- Ai ochi frumoși. - Da?
Da. Pot să mă sui pe ceva ca să par mai înalt?
- N-ai nevoie. - Da.
Poți să o ții de mijloc.
- E mai înaltă? - Parcă ești la bal.
Nu pe fund, nu?
Cum vrei. Sunt pozele voastre.
Încă un pic…
Perfect.
- Gata, am terminat filmul. - Tare!
- Tocmai azi ți-ai pus tocuri? - Parcă nu-ți păsa de înălțime.
Mi-a plăcut să facem niște poze drăguțe de logodnă.
Ne vom uita la ele și ne vom aminti ce sexy eram.
- „Nick, mai știi ce bine arătai?” - Da.
Arată-le copiilor!
V-am adus pozele.
- Astea sunt ale tale. - Mulțumesc.
- Și ale tale. - Mersi.
Da.
Ia-o pe asta! O iau eu pe aia, fiindcă eu citesc.
- Nu vrei… - O vreau ca semn de carte.
Fiindcă e cu noi doi.
Tu nu citești, n-ai nevoie. Le înrămăm.
În ramă aurie.
Sunt grozave.
- Uite! - Ia să văd!
- E cea mai tare. - Ia te uită!
- Pe asta o punem deasupra șemineului. - Da.
Ia uite!
Pe asta, deasupra budei. Da.
Pentru că e cea mai romantică, nu? Deci…
Baia e cel mai romantic loc din casă.
Vom petrece mult timp acolo, deci…
DRAGOSTE PE NEVĂZUTE
12 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
- La ce te gândești? - La nimic.
- La nimic? - Da.
- Ești îngrijorată? - Da.
Mă îngrijorează că după discuția de aseară
ai fost absorbit de gânduri.
Am discutat ceva în capsule,
iar aseară mi s-a părut că lucrurile s-au schimbat.
La ce te referi?
Nu mai vrei să așteptăm între trei și cinci ani ca să facem copii.
Și mă întrebam dacă te vei răzgândi și în alte privințe…
Cred că lucrurile se mai schimbă în timp.
Așa e, se mai schimbă, dar…
Eu mă gândesc dacă se vor schimba lucrurile cu adevărat importante.
E în regulă.
Totul e în regulă.
Hai înăuntru!
Mă duc la baie.
- Vrei să fii singură? - Mă duc la baie.
- Bine. - Da.
Bine. Ce faci de mâncare?
Ouă cu feta și cu ardei iute.
Bine.
Am uitat că avem struguri aici.
De ce te uiți la mine?
Nu te pricepi să ascunzi faptul că ești tulburată.
Nu sunt supărată.
- Nu spun că ești supărată. - Nu sunt.
Știu că nu e ușor să discuți.
Mai ales chestiile legate de sex.
Înțeleg că ești îngrijorat, e legitim,
dar pe de altă parte, sunt bolnavă.
Am un deficit de vitamina D, sufăr de sindromul premenstrual.
Mai fac și naveta la Baltimore… Mă simt ca naiba azi.
Și nu vreau să avem o relație în care tu ești nemulțumit
pentru că eu sunt bolnavă.
Sunt dispus să discutăm toate lucrurile astea.
Da, am presupus că dacă sunt bolnavă…
Aș vrea să nu trebuiască să-ți explic.
Am deschis discuția acum fiindcă n-avem mult timp înainte de nuntă.
Nu spun că asta va fi o problemă.
N-o să te pun niciodată în situația de a te simți obligată să faci ceva.
Nu vreau să te simți presată să dovedești ceva.
Te aștepți la ceva anume din partea mea înainte să ne căsătorim?
Acest stadiu al experimentului a fost important pentru mine,
fiindcă trebuia să ne asigurăm că avem o relație fizică bună,
afecțiune și tot ce îmi doresc într-o căsnicie…
Ai îndoieli.
Nu e vorba de îndoieli, e o decizie majoră.
Dacă ne căsătorim, e pentru totdeauna.
Înseamnă că pe tine te vreau.
Nu vreau să o iau de la capăt cu altcineva.
Vreau doar să mă asigur că ne potrivim,
că nu sunt probleme…
mai ales legate de relația fizică, care e atât de importantă.
Și sunt probleme.
La început, la Cabo, a fost grozav, dar acum ești… ai multe pe cap.
Și uneori nu vrei să fii atinsă sau nu vrei să…
ceea ce e în regulă.
Vreau doar să mă asigur că, pe termen lung,
relația noastră nu va arăta așa.
Am fost foarte drăgăstoasă cu tine. S-a întâmplat poate de trei ori să zic…
să nu mă mai pipăi sau așa ceva.
Spun asta pentru că uneori mă simt suprastimulată.
Da, înțeleg. E în regulă.
Păi nu e regulă pentru că tu spui că te deranjează.
Nu spun că mă deranjează.
Spun doar că, pe termen lung, ar putea fi o problemă pentru mine.
- Știi ce zic? - Da.
Știu.
Eu zic că am fost drăgăstoasă cu tine, deci…
Da, ai fost drăgăstoasă cu mine.
Nu spun că n-ai fost.
Dar când eu sunt drăgăstos și tu spui „nu”…
Te simți respins când fac asta?
Da, poate puțin.
Dar vreau să te respect și să respect ceea ce simți.
Dacă tu nu vrei…
Nu vreau să reiasă că vreau doar să fac sex.
Te iubesc, țin la tine, și vreau să fiu tine, dar sunt…
E o decizie majoră.
Bine.
Pot să… Îmi pare rău, nu știu dacă tu…
Da, bine.
Vreau în continuare să ne căsătorim. Vreau să fiu cu tine.
Dar vreau…
să fiu clar.
Știai că mulți bărbați își înșală nevestele când ele fac cancer?
- Adică te-aș înșela dacă te-ai îmbolnăvi? - Ar fi o problemă pentru tine.
Nu vorbim doar de boli, gândește-te cum e la naștere!
Sunt perioade și înainte, și după ce faci un copil, când nu-ți arde de sex.
E o situație care va apărea de mai multe ori.
Va fi o problemă pentru tine…
Da, e o întrebare legitimă.
Este…
Da, e ceva important.
Bine. E în regulă.
Nu pot controla ce simt. Nu-mi pot controla corpul.
Nu mă aștept să te schimbi sau să încerci să controlezi ceva.
Eu doar…
Vreau doar să-mi fac o idee despre cum va arăta viitorul nostru.
Mă tem că nu vei rămâne cu mine pentru că te preocupă…
Nu sunt pe punctul de a te părăsi.
Vreau în continuare să fiu cu tine și să ne căsătorim.
Mă văd în viitor cu tine.
- Bine? - Da.
APARTAMENTUL LUI TIM
Bună!
- Bună! - Ea e logodnica mea, Alex.
Ce faci?
- Bine. - Îmi pare bine.
- Și mie. Eu sunt Alex. - Bună!
- Mă bucur să te cunosc. - Și eu.
Ea e Alex, logodnica mea.
- Ce fată frumoasă! - Da.
Mulțumesc.
Știi că noi îi spunem Drake, nu?
- Da, mi-a zis. - Când îi se zice „Tim”, eu mă uit…
Mă gândesc la el. Zic: „Ce?”
- Pentru că el e Tim. - Da.
Nu trebuia să-l cheme Tim, dar nu vorbim acum despre asta.
Îmi place ideea de a participa la acest experiment.
Și nu o spun doar pentru că e copilul meu,
dar Drake e un om minunat.
- Da. - E un om bun.
E bine că a reușit să se deschidă, pentru că e…
E foarte sensibil.
Cred că, uneori, Drake îți exprimă suferința
izolându-se de cei din jur.
- Ai văzut asta la el? - Da.
E ceva ce moștenește de la mine.
Nu ți se pare că și eu fac la fel?
Ba da.
- Și ți-a fost greu să te obișnuiești? - Recunosc că da.
Și cum faci față?
A fost o provocare, dar îl las în pace când vrea să fie singur.
Când e gata să se întoarcă…
Să știi că se izolează de ceilalți și simte că are nevoie să stea singur
pentru că așa e el.
Eu și soțul meu suntem căsătoriți de 40 de ani
și suntem foarte diferiți.
Probabil că îți dai seama de asta din primele cinci minute.
Dar dragostea face relația să meargă
dacă fiecare e dispus să lase de la el.
Da.
Crezi că va trebui să renunți la ceva ca să fii căsătorită?
Nu cred că trebuie să renunț la nimic. Doar la viața mea de burlăciță.
Pentru noi, căsătoria e ceva foarte serios
și vrem ca cea care va fi soția lui Drake să o ia la fel de în serios.
Nu vreau să credeți că o iau în ușor. Familia mea nu e de acord cu divorțul.
I-am spus lui Tim, sau lui Drake, că înțeleg că mă cere de soție,
dar nu îi voi spune tatălui meu până nu mă cere de la el.
Nu vreau să-i răpesc bucuria asta. Și nu mă mărit fără binecuvântarea lui.
- Noi am trecut prin multe. - Da.
Dar oricât de greu ne-a fost și oricât de diferit am gestionat totul,
faptul că i-am respectat punctul de vedere,
iar el mi l-a respectat pe al meu, e ceea ce ne-a ținut împreună
și ne ține în continuare.
Familia dvs. a trecut prin multe. Căsnicia și relația dvs. sunt de admirat.
Tata e căsătorit cu mama mea vitregă de 25 de ani.
Și știu că nu e mereu ușor să fii căsătorit.
Vreau doar să mă asigur că am un partener de încredere
care nu mă va lăsa la greu.
Vreau să mă pot baza pe el în orice situație,
chiar dacă ne enervăm unul pe altul sau nu suntem întru totul de acord.
E tot soțul meu, îl respect și nu-i voi întoarce niciodată spatele.
„La bine și la greu” înseamnă că îl voi susține mereu.
Dacă puteți fi cei mai buni prieteni și râdeți mult împreună…
- Atunci, e bine. - Da.
- E o reușită. - Da.
- Vreți să mergem pe terasă? - Da.
- Luăm o gură de aer curat. Mergem afară.
Mi se pare o tânără drăguță cu care ai putea avea o căsnicie frumoasă.
Cred că e un om frumos.
- Așa e. - Pe dinăuntru și pe dinafară.
Ai reușit să-ți dai seama înainte să vă vedeți?
Da. Ne-am apropiat vorbind despre lucruri profunde.
E prima oară când mă logodesc și nu e întâmplător.
Dar nu suntem mereu pe aceeași lungime de undă
când e vorba de lucruri mai frivole și de felul în care glumim.
Nu sunt genul drăgăstos. Nu vreau să fiu atins.
Așa sunt eu, iar ea vrea să fiu drăgăstos tot timpul.
Dar dacă tocmai ne-am certat, n-am chef de giugiuleală.
Nu știu exact despre ce vorbești,
dar când ești într-o relație, când ești căsătorit,
trebuie să fii atent la lucrurile care îl fac pe celălalt să sufere.
Da, înțeleg.
Nimeni nu e perfect.
Nu te aștepta la perfecțiune!
Când ați stat de vorbă în capsule și ai cerut-o de soție,
erai sigur că vrei să fii cu ea.
Trebuie să înțelegi
că, indiferent de cât timp cunoști pe cineva,
e inevitabil să existe divergențe.
Sunt o parte integrantă a oricărei relații.
E greu ca două minți să ajungă mereu la un numitor comun.
Cu siguranță.
Ești de acord?
Da.
Cred că ești pregătit să te căsătorești.
Ești pregătit să-ți întemeiezi o familie.
Iar dacă tu și Alex deveniți o familie,
veți face amândoi parte din familia noastră
și vă vom sprijini pe amândoi.
Mulțumesc.
Am încredere în intuiția ta și în ce îți spune inima.
Am încredere în judecata ta.
Spune-ne unde să venim!
Să nu întârziați!
- Îmi place cum te-ai uitat la el. - Da.
PAZNIC OBIECTIVE NUCLEARE
Când spun că avem o superputere, nu e un clișeu,
chiar comunicăm foarte bine.
- Tu de ce plângi? - E tristă.
- E tristă? - N-a stat cu mine pe canapea toată ziua.
Nu te urăsc.
- Sunt doar dezamăgită de tine. - Da.
Și încerc să gestionez toate emoțiile care m-au năpădit.
Nu subapreciez gravitatea situației, cu toate că ești aici.
- Nu erai obligată să vii să vorbim. - Da.
Asta spune multe despre ce simt față de tine.
Da.
Dacă era vorba de oricine altcineva, nu veneam.
Vreau să-mi dau răgaz să mă gândesc și…
Primul pas e să aflu mai multe despre toată povestea asta.
Da.
O prietenă apropiată și soția ei își doreau un copil.
Și nu-și permiteau un donator de spermă.
M-am gândit că Domnul îmi cere să ajut pe cineva.
Și m-am simțit util.
Copiii știu cine ești?
Nu cred.
Păi…
Singurul lucru pe care îl putem face…
e să o luăm pas cu pas.
Deci încercăm?
Da.
Da, o să încercăm.
- Încă nu știu ce să cred. - Știu.
De asta am zis să încercăm.
Nu-ți cer să accepți.
Dacă rămâi, eu dorm pe canapea.
Serios. Te las să-ți aduni gândurile.
Dacă la un moment dat vei spune că nu vrei să fii cu mine, voi accepta.
Chiar dacă îți dai seama în ziua nunții că nu vrei să ne căsătorim.
S-ar putea întâmpla chiar când merg spre altar.
Oricum ar fi,
dacă te răzgândești, nu mă pot supăra fiindcă știu că am încercat.
Voi ști că te-ai străduit fiindcă știu că nu ți-e ușor.
Mă simt de parcă aș fi cu tine de ani de zile.
- Da, dintotdeauna. - Da.
Mi-e teamă.
- De ce anume? - Că s-ar putea să nu meargă.
Dacă nu merge, nu mă voi căsători cu altcineva.
11 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
O să ne placă.
PAPETĂRIE
- Bună! - Bună!
- Garrett și Taylor? - Da. Mă bucur.
Și eu.
- Mulțumim mult. - Cu plăcere.
Așezați-vă și începem.
- Sigur. - Bine.
Tata mi-a dat scrisorile de amor ale bunicilor.
Ce comoară!
Da, sunt multe.
Scrisoarea pe care am ales-o din teanc cu o zi înainte de logodna noastră
a fost cea în care bunicul meu o cerea pe bunica de soție.
Scrisoarea spunea ceea ce eu mă străduiam să exprim
exact în forma pe care mi-o doream.
- Bunicii mei nu mai sunt printre noi. - Da.
Dar ne-au fost alături în acea zi specială printr-o coincidență miraculoasă.
Prin aceste scrisori pot fi alături de noi și la nunta noastră.
Absolut! Îmi dai voie?
- Sigur că da. - Ce frumos!
Nu vezi așa ceva în zilele noastre.
- E ceva rar. - În lumea digitală…
Pentru că amândoi avem un program încărcat,
ne scriem scrisori și le ascundem ca să le găsim mai târziu.
Ne gândim unul la altul.
Ne gândeam să avem la nuntă o masă de scris scrisori.
Bine.
Scrisorile pe care le scriem azi pot fi…
Le punem sus pe post de model, iar jos punem masa de scris.
Da.
E vreun fragment care te-a marcat?
Ar fi acesta…
„Nu vreau să te las fără cuvinte și să nu mai poți spune «da».”
E un citat grozav.
Ar fi interesant să caligrafiezi propoziția asta.
Garrett, tu caligrafiază propoziția care te-a marcat pe tine.
Bine.
Cum fac?
De ce mă chinui atât să fac un „A”?
Te descurci excelent.
- Da? - Da.
- Tragi cu ochiul? - Nu.
Dar știu că te descurci.
Mă întreb dacă putem face ceva special pentru părinții tăi.
- Mai ales pentru mama ta. - Va aprecia măcar intenția.
Chiar dacă nu vrea să participe, putem vorbi cu ea.
Crezi că nu va veni?
E o decizie grea pentru ea, dar o putem ajuta…
să se simtă inclusă și să fie mai împăcată.
Sigur se va bucura să te trateze ca pe o fiică…
- Știu. - …când va sosi momentul, dar…
Eu voi fi mulțumit dacă te vei mărita cu mine.
Mă simt ca la bungee jumping.
Aici, Omul-Păianjen.
- Ce tare e! - Hai, dră Karate, ține-te bine!
Doamne!
- Grăbește-te! Ce încet ești! - Aoleu!
Doamne, ce nebunie!
A fost atât de jenant! Trebuie să-mi revin.
Da, o să doară.
Mă doare stomacul.
Te dor ouăle?
- Bravo! - Mulțumesc.
- A fost foarte tare. - Da.
Ai condus tu, apoi am condus și eu. A fost un efort de echipă.
Cine s-a descurcat mai bine?
Tu, dar m-am luat după tine și am învățat.
- Mi se pare amuzant când ești oripilat. - Când eram oripilat?
Te chinuiai să parcurgi traseul.
- Iar eu l-am parcurs fluierând. - Da.
Am dat-o în bară.
- Te-ai descurcat. - Da.
- Nu arătam ca un fraier? - Sunt eu critică.
Da. Începi să mă accepți așa cum sunt.
Da. Te simți pregătit să te căsătorești în două săptămâni?
Da.
Ți-am cunoscut familia și a mers bine.
Mi-ai cunoscut și tu familia și a mers bine.
Contează enorm pentru mine că ne susțin cu toții.
Familia și prietenii pot spune ce cred, dar nu-mi pasă de părerile altora.
Părerea mea e singura care contează. Nimeni nu ia decizii în locul meu.
- Nu-i așa? - Ba da.
N-ai răspuns. Te simți pregătit să te însori în două săptămâni?
- Am zis că da. Vreau să mă căsătoresc. - Bine.
Mi-ai pus întrebări care m-au făcut să înțeleg
ce trebuie să fac ca să mă maturizez dacă vreau să ne căsătorim,
pentru că e un angajament foarte serios.
N-a trebuit să te gândești la altcineva, dar acum va trebui.
Vreau să fii un partener activ.
Nu vreau să fiu eu cea care inițiază orice discuție profundă
sau partidă de sex.
E important să ai inițiativă.
În capsule mă lăudai că citesc mult. Ziceai că vrei și tu să citești. Ai citit?
- N-am avut ocazia. - Bine.
Când am timp liber…
Puteam să citesc aseară, dar m-am uitat la meci.
- Dar… Știi… - Da. Ai prioritățile tale, nu?
Lucruri mărunte. În Mexic, te-ai enervat că nu găseam cele 50 de întrerupătoare.
Dar nu e ceva ce s-a întâmplat o singură dată.
Te-am întrebat unde e coșul de gunoi.
N-ai zis că sunt prost, dar ai zis: „Ce naiba! Ar trebui să știi.”
Uneori am impresia că mă consideri…
Mă consideri inferior. Vreau să mă tratezi ca pe un egal.
Ești tratat ca un egal când contribui în mod egal.
Când sunt critică cu tine, ai impresia că te consider inferior,
mai imatur decât mine sau prost.
Nu vreau să te fac să te simți așa,
dar mă frustrează că la 28 de ani nu știi să faci anumite lucruri.
N-am venit aici să mă prostesc, ci să caut un partener pentru toată viața.
- Da. Și eu la fel. - Da.
Atâta vreme cât sunt sincer cu mine
și mă străduiesc cât pot să-ți fiu pe plac.
Atâta vreme cât știu care e scopul și avem un scop comun.
- Da. - Căsătoria.
Mă străduiesc. E tot ce pot face.
- Tu ești pregătită să te căsătorești? - Sunt matură și pregătită.
Vreau să mă asigur că și tu ești la fel.
M-am maturizat destul de mult de când sunt cu tine.
Chiar fără să-mi dau seama. Mă maturizez.
Orice bărbat măreț are în spate o femeie măreață.
Da, sigur.
Voi spune privindu-te în ochi: „E femeia de care m-am îndrăgostit.”
- Îmi place. - Da.
Vreau să vorbim despre nuntă. Am discutat cu organizatorul când erai la serviciu.
- Bine. - Să mergem în pat.
Am o surpriză. Voilà!
- Petale de trandafir. - Ai o pasiune.
Mergem pe stilul boho glam.
- Ce aduce în plus stilul glam? - Rafinament.
- Bine. - Vrei să începem cu dansul mamă-fiu?
Da, ar fi frumos.
- Tu dansezi cu mama ta? - Nu.
- Pentru că nu vrea ea sau… - Eu nu vreau.
Bine.
Bine. Așa!
A întrebat de tații noștri. I-am zis că ne-au crescut mamele.
Când tatăl tău a murit, iar tata a decis să…
- Da. - Să plece.
- Punem o poză în amintirea tatălui tău? - Păi…
Am putea pune o poză cu el la intrare, unde sosesc oaspeții.
Așa facem. Vreau ca părinții noștri să stea împreună.
- Bun. - Nu vreau s-o luăm printre oaspeți.
Vrei să ajungem la altar coborând din cer?
- Intrăm din lateral? - Da.
Noi stăm aici, nu? Iar aici e altarul.
Aici sunt eu. Aici ești tu.
Și zâmbim pentru că ne căsătorim.
Ai inimioare în jurul capului pentru că ne căsătorim.
- O să spui „da”. - Da.
- Scopul era să… - Scuze!
Nu-mi place separarea asta.
Se unesc două familii, două grupuri de prieteni, două vieți.
- Îi punem pe toți laolaltă. - Bine.
- Super! - Te căsătorești doar o dată.
Da.
Sau de două ori.
Da.
Nu vreau să semene cu prima ta nuntă.
- Sigur nu va semăna. - Da?
Dar nu vreau să te gândești la asta.
Nu m-am gândit la prima ta căsnicie, dar…
Făcând planuri de nuntă, am început totuși să mă gândesc.
Și…
- Vreau să participi și tu la organizare. - Da.
Cum te simți acum? Să vorbim despre asta!
Sunt cam dificilă când îmi vine ciclul…
Dar acum mi-am revenit.
- Știi cât de drăgăstoasă sunt și… - Da.
Am văzut cum stăm la capitolul ăsta.
Da.
Am văzut rapid.
- Da. - Ceea ce e bine.
- Știi că sunt dificilă o dată pe lună. - Da, e în regulă.
- Sigur că da.
Dar…
Acum ai vreo îndoială că vom merge înainte
și ne vom căsători?
N-am nicio neliniște majoră.
Mă preocupă doar lucruri legate de organizare, ceea ce e normal.
Mai avem chestii de lămurit.
- Am emoții din cauza asta. - Da.
Dar n-am neliniști majore legate de noi
care m-ar putea face…
- Care ne-ar abate de la drum. - Nu.
Mă bucur să aud că nu ai îndoieli.
Nu vreau să par…
Sincer, nu vreau să par insistentă.
Dar am nevoie de claritate până când ne vom căsători.
Nu trebuie te simți prost pentru că vrei să știi clar ce gândesc.
- Ești sigur că ne vom căsători? - Da.
- Da, sunt sigur. - Ești sigur?
- Da. - Voiam să clarific.
- Sunt hotărât. - Bine.
Mă văd la altar cu tine spunând „da”.
O să am emoții, dar vor dispărea când te voi vedea.
- Nu-ți faci griji! Sunt hotărât. - Sper.
Da, sincer.
- Mă simt foarte bine, deci… - Bine.
- Da. - Da. Și eu mă simt bine.
- Sunt încrezătoare. - Da. Ne va fi bine.
- Te iubesc. - Și eu.
- Ce faci? - Ce faci?
- Bine. Tu? - Bine.
- Zi-mi când putem vorbi! - N-am mâncat azi.
- Vrei să vorbim acum? - Vrei să stau acolo?
Da. Vreau să fiu atent la ce vorbesc.
Bine.
Ce e?
- Am multe de spus. - Bine.
Au fost niște chestii legate de ai mei care nu mi-au plăcut.
Adică?
- Vrei să-ți spun? - Da, sigur.
Am înțeles că ți-e somn,
dar ai mei au condus zece ore până aici ca să te cunoască.
Și imediat ce nu s-a mai filmat, tu ai decis să te duci la culcare.
Ai mei sunt foarte importanți pentru mine. Nu mai am alte rude.
- Iar tu ai ales să te duci să te culci. - Bine.
Pentru mine e grăitor, fiindcă eu n-aș face niciodată așa ceva.
Bine.
Nu-ți zic eu cum să-ți trăiești viața, dar m-a deranjat.
Eram epuizată. Țin să mă odihnesc.
Am vorbit ore întregi despre tine, despre ce relație ar avea ei cu mine,
despre cum s-ar baza pe mine.
Dacă știam că e așa de important pentru tine, nu m-aș fi culcat.
Am încercat toată ziua să comunic cu tine.
- Te pot opri? - Da.
Spui că ai vrut toată ziua să vorbim. Am vorbit de trei ori.
Iar la 17:00 mi-ai scris…
- Ai dormit aproape toată ziua… - Am dormit o oră.
- De la 17:00 la 18:00. - N-am schimbat mesaje ieri.
Nu erai prea receptivă.
Nu, stai! Mă deranjează ce-mi spui pentru că…
- Vrei să-ți spun varianta mea? - Mă deranjează. Nu e adevărat.
Pot să spun? Pe urmă spui și tu ce crezi.
Te rog.
- Se poate? - Da.
Deci… mi s-a părut ieri că nu erai deloc receptivă.
Am vorbit doar despre când urma să ajungem acasă și despre mașina ta.
Am zis: „Bravo! Ți-ai recuperat mașina.
- Verifică!” - Da.
Și atunci răspunsul tău mi s-a părut cam…
- Când am zis că e în regulă? - Da.
Am zis: „Verifică anvelopele!” Asta a fost tot.
- Da. Și n-am răspuns. - Nu contează, dar…
E singura discuție pe care am avut-o.
- Și atunci… - Fiindcă lucrezi.
Mă lași să termin?
Sunt derutată.
- Ce e în neregulă? - Încerc să-ți explic.
- Vrei să-ți explic sau… - Te rog.
Bine. M-ai sunat când aveai tu chef să vorbești.
În acel moment, am simțit că, dacă n-am vorbit cu tine toată ziua
și nu mai aveam chef să vorbesc,
nu îmi puteai impune să vorbim exact atunci la telefon.
Bine. Ieri am avut la serviciu o zi foarte lungă.
Vorbesc cu mulți oameni.
Te-am sunat la prânz și ți-am spus ce fac.
Ți-am dat mesaj când mi-au adus mașina. Ai zis: „Asigură-te că e în regulă!”
Am zis că e în regulă.
Mi-ai zis să verific anvelopele.
N-am răspuns. Bine, înțeleg.
Am citit mesajul.
Dacă nu mi-ai spus clar că te deranjează că nu ți-am răspuns,
de unde era să știu?
Iar când m-ai sunat, dormeam, pentru că alergasem toată ziua.
Am dormit un pic, iar apoi te-am sunat imediat.
Ai zis că nu vrei să vorbim la telefon. Am zis: „Bine.
Poate dacă îi zic că prefer să vorbesc la telefon, se răzgândește.”
N-a fost așa. N-am vrut să-ți impun nimic. Încercam să-ți explic ce prefer.
Și tu puteai să-mi spui că te-a deranjat că m-am culcat când erau ai tăi aici.
Obosesc ușor. Nu încerc să-mi găsesc scuze.
Am vorbit patru ore cu părinții tăi.
Nu m-am gândit că te deranjează că dorm o oră.
Serios.
Dacă te-a deranjat, trebuia să-mi spui.
N-ai spus nimic. Nu-ți pot citi gândurile.
Vrei să fiu ca o soție care face totul ca la carte potrivit standardelor tale.
Nu pot face totul ca la carte dacă nu-mi spui ce vrei.
Trebuie să comunici cu mine.
Sunt gata să te ascult. Încerc să te înțeleg.
Când ți-am dat ieri telefon,
mi-ai zis că nu vrei să vorbim fiindcă nu te ascult.
M-am simțit respinsă și ținută la distanță.
M-a durut. Am început să plâng fiindcă nu mai înțelegeam.
Trebuie să recunoști că nu e cum era în capsule.
Nu spun că e doar vina ta sau a mea.
Trebuie să fim amândoi atenți la lucrurile mărunte. Eu fac tot ce pot.
M-am gândit ce îmi doresc cu adevărat de la viață și de la o viitoare soție.
Trebuie să fiu sincer cu mine
și răspunsul meu în ceea ne privește este „nu”.
Bine.
Dacă te-ai hotărât, am și eu multe de spus.
Dacă vrei, te ascult, dar spuneam…
Asculți doar ca să auzi ce spun sau încerci să fii deschis?
Vreau să înțeleg. Întotdeauna ascult ca să înțeleg.
- Te-ai hotărât? - Asta am spus. Da.
Bine.
Ți-am zis, vreau să merg până la capăt cu experimentul.
Nu degeaba te-am prezentat tatălui meu și l-am făcut să-i dea lacrimile.
Cum îndrăznești să faci asta și să renunți după două zile?
Au trecut doar două zile.
Ești gata să renunți la tot pentru că am adormit și nu ți-am scris?
Am luat foarte în serios faptul că m-ai prezentat tatălui tău.
Nu s-a întâmplat nimic care să ne împiedice să încercăm.
Nici nu observi ceea ce eu încerc…
- Ai încercat? Când? - Da.
- Vrei să-ți răspund? - Da, sigur.
- Mă lași să vorbesc? - Da.
Bine. Vrei să ne luăm în brațe mai mult.
Am venit lângă tine și am vrut să te iau în brațe în patul ăla mic,
iar tu nici n-ai observat.
- Dormeam. - Ce vrei de la mine?
Nu cred că realizezi câte eforturi am depus…
- Să mă ții în brațe? - Nu! Pentru familia ta.
M-am trezit la 08:00, a mers la băcănie,
am făcut cumpărături, am pregătit carnea, am făcut grătar.
Am muncit.
Apoi am spălat vasele.
Dacă tu ai face grătar pentru toată familia mea
și aș vedea că sunt vase în chiuvetă, nu te-aș ruga să le speli.
Le-aș spăla eu.
Poate nu ți-am spus destul de clar.
Dacă trebuie să-ți spun așa ceva, nu ne potrivim.
Nu vorbi de parcă eu n-aș face nimic!
- Nu denatura adevărul! - Nu-l denaturez.
Mă confrunt mereu cu ostilitatea ta,
cu crize de nervi, cu fițe.
Nu înțeleg dacă e vorba de vasele din chiuvetă, de faptul că m-am culcat,
de un mesaj sau de toate astea, dar e un afront la adresa mea.
Grozav. Mă bucur că simți asta.
Aș putea să răspund la ce ai spus, dar nu există nicio lume posibilă
în care să mă văd luându-te de soție și trăind cu tine toată viața.
Astea fiind zise,
mă bucur că suntem de acord, fiindcă nu vreau să te mai văd.
A fost frumos. Îți doresc mult noroc.
10 ZILE PÂNĂ LA NUNȚI
- Ador balurile mascate. - Vei fi cea mai tare.
Astea sunt pentru păr.
Perfect.
- Și e pe bune. - Cum adică?
- E greu. - Da.
- O să te doară gâtul. - N-am chef de glume.
Pune-ți ăștia!
- Pune-i acum! - Ciorapi.
Da.
- Rochia mea. - Super!
E superbă.
Mă bucur că a venit totul la timp.
Poate te surprinde, dar nu mă îmbrac des ca o divă din anii '20.
Nu te cred, am văzut clipul.
- Ia uite! Mi-au venit mărgelele. - Ar trebui să le porți. Facem așa…
Doar o ținută mixtă? Îți dau bretelele.
- Da. Suntem în 2022. - Vrei să mă sufoci? Isuse!
Așa fac cei din generația Z.
- Te entuziasmează călătoria de mâine? - Da, sunt încrezător.
Abia aștept să-i cunosc și să am ocazia să le spun ce simt.
- Și eu. - N-am emoții.
- O să am după ce urc în avion. - Tata a zis să n-o dăm în bară.
Floare la ureche. Abia aștept.
Pari un personaj din Marele Gatsby.
- Asta și vreau! - Îmi place.
Abia aștept să văd ținutele tuturor.
Unii din capsule vor vrea să vorbim.
- Serios? - Da.
- Nu… - Tu cu cine vrei să vorbești?
Cu Katie. Ne-am înțeles bine la început. Fiecare era preferatul celuilalt.
Eram interesat de ea și n-am văzut-o niciodată.
Nu simt nevoia să închid un capitol, ci doar să vorbim.
- Da. - Știi ce zic?
- Tu vrei să vorbești cu cineva? - Nu.
- Nu? - N-am nevoie de așa ceva.
- Am luat o decizie. - Și eu, la fel.
Bună!
- Începe petrecerea. - Doamne!
Salut! Ia uite-l!
- O divă din anii '20! - Bună!
Vreau să fie foarte clar că, dacă te abordează o fostă iubită…
- Îi tai macaroana. Spui că ești logodit. - Da.
- Și gata. - I-o tai.
- Simplu.
N-o lași să vadă că-i citești mesajele și nu-i dai like.
- Înțeleg. Iartă-mă! - Mersi.
N-a însemnat nimic pentru mine. M-a lăsat rece mesajul.
L-am văzut dimineață. Nu știam ce să fac. I-am dat like și am uitat de el.
Nu înseamnă nimic pentru mine, e doar o fostă.
Știu că nu mai ai nicio legătură cu ea, dar gândește-te cum mă face să mă simt!
Înțeleg perfect.
Eu am mai fost înșelată și mi-am pus toată încredere în tine.
Am avut încredere deplină în tine.
Te vei căsători într-o săptămână.
Și îți sunt alături trup și suflet.
Nu vreau să spun că e în regulă, pentru că n-ar fi sincer.
E un moment prost. Am fi putut discuta toată ziua și acum…
Nu m-am gândit la asta, deși ar fi trebuit. Înțeleg.
Da, ceea ce mă sperie puțin.
Doar că…
Sunt supărată.
Adevărul e că avem o relație minunată.
Ne așteaptă un viitor minunat.
Azi mi-a scăpat ceva.
Am nevoie de puțină răbdare și înțelegere. Am spus că așa va fi.
- Dacă fac o greșeală… - Voi fi înțelegătoare.
A trecut doar o oră.
Știu. Mă omoară să te văd supărată.
Sunt…
Știu.
O să fie bine. Dacă sunt supărată și nu vreau să vorbesc…
Te-aș lăsa în pace, dar… Trebuie să mergem acolo, n-avem încotro.
Știu că ești supărată și mă doare.
- Se va rezolva. O să fie bine, dar… - E un moment prost.
E un moment foarte prost.
Bine.
Sunt…
Și te-ai dat cu ruj. Nu pot nici să te sărut.
Nu, nu poți.
- Hai la petrecere! - Bine. Stai așa…
- Nu-mi place să fiu supărată pe tine. - Nici mie.
Atunci, nu face prostii!
- Arăți grozav. - Taci!
Doamne!
- Garrett! - Salut!
Dă mâna!
Taylor, arăți super.
- Bună! - Ce faceți, fetelor?
- Mergi la pescuit cu harpagonul? - Cu ce?
Știi că știu să înot, nu?
Despre ce vorbește? Faceți mișto de mine?
Te scufunzi după căluți de mare, nu?
Cu harpagonul? Frate!
- Ce veseli sunt! Mă și enervează. - Da.
Nu sunt supărată că a rupt-o cu mine.
Dar să pună capăt logodnei după ce a dat mâna cu tata
și m-a cerut de la el, e o lașitate.
- Deci nu vorbești cu el? - Ce rost are?
A spus că nu mai vrea să mă vadă.
- Ai vorbit azi cu ea? - Nu avem ce să vorbim.
- Sper că nu mă bârfesc pe mine. - Ce e de bârfit?
- Nu v-am spus. - Ce?
Tyler are copii.
- Da. - Ce?
A donat spermă acum câțiva ani unui cuplu de lesbiene și au făcut copii.
- Nu ți-a spus în capsulă? - Nu.
De ce a așteptat până acum să-mi spună?
Te-ai supărat, dar o să-ți treacă.
- Da. - Sigur.
Omul ăsta îmi aduce zilnic cafea și flori. Vrea să stăm de vorbă toată noaptea.
Luptă pentru mine ca nimeni altul. Nu mă mai satur de el.
Mi-e dor de el imediat ce pleacă. Nu e ceva trecător, e o legătură profundă.
Dar o asemenea veste este…
Monica!
Unde e Stephen?
Frate…
- Mă bucur că ești aici. - Și eu mă bucur.
Am vorbit azi cu Stephen la telefon două ore.
Doamne! Spune-ne tot!
- Cine a sunat? - Eu l-am sunat.
- Am vorbit despre toate cele și… - Bravo!
Și suntem împăcați. Dar nu are nicio scuză.
E un om bun care…
- A dat-o în bară. - Da.
Dar nu vrei să ai o relație cu el, nu?
Nu, sub nicio formă.
- Salut! Uite-l pe Bohdi! - Doamne!
Frate!
Ce faci? Ce se întâmplă?
Cine e?
- E Bohdan. - Bohdi!
- Bună! - Să te prezint.
Bună! Îmi pare bine.
- Bună! - Mă bucur să te văd.
E interesant să-l văd pe Bohdan.
Am avut o legătură cu el în capsule.
Vocea lui e foarte familiară. Mă simt bine când o aud.
GAȘCA DIN CAPSULE
Mi-ai lipsit.
Și tu, mie. Mă bucur că ne vedem astă-seară.
- Ți-l prezint pe Nick? - Da.
Nick, ea e Katie.
- Bună! Mă bucur să te cunosc. - Bună!
- Și eu mă bucur. - Mi se pare ireal.
N-am văzut-o niciodată pe Katie. Am cunoscut-o în capsule.
Credeam că ești înalt.
Ne-am apropiat. În primele trei zile, fiecare era preferatul celuilalt.
- Ce drăguț e! - Nick?
- Da? - Arată mai bine decât credeam.
- Arată bine? Da. - Nu vreau să te supăr.
E în regulă.
Fosta mea iubită, de acum șase ani și jumătate,
mi-a scris un mesaj aseară și am răspuns.
I-am dat un like și apoi…
- Ai zis ceva? - Nu, i-am dat doar like și…
- Nu. - I-ai răspuns?
Am spus…
Acum spui altceva.
- Am spus… Bine. - Arată-mi telefonul!
- Ce ai spus? - E acolo. Pot să ți-l dau mai târziu?
Dacă vrei, ți-l aduc.
I-am răspuns și i-am spus:
„Nu ți-am zis, dar am cunoscut pe cineva. Sunt logodit.
Nu cred că ar trebui să ne mai scriem.
Sper să ai o viață minunată. Pa!” Cam așa ceva.
- Asta ai spus? Bine. - Da, asta a fost tot.
Bine.
Acum o oră ai zis că i-ai dat doar like,
iar acum spui că i-ai răspuns la mesaj…
într-un fel care deschide o cale de comunicare.
Nu i-ai dat doar like și gata.
Vreau să fie clar.
Da, nu doar… Nu, am spus că i-am scris ceva.
Acum o oră ai spus altceva.
N-am intrat în detalii, n-am zis ce i-am răspuns.
Dar da, asta am făcut.
- Hai să-i lăsăm… - Da.
Vă lăsăm să discutați în liniște.
Aș vrea să mă lăsați puțin.
- Sigur. - Da.
Nu, vreau să fiu singură…
O clipă.
- Da. - Ashley!
- Nu doar o clipă. - Da, merg cu ea.
Întâi zici ceva.
Pe urmă zici altceva.
Incredibil!
- Ce naiba? - Da.
- E ciudat. - Da.
- E foarte ciudat. - Da.
Fir-ar să fie!
Mâine se va întâlni cu părinții mei.
Da.
- De ce să aflu așa? - Da.
E neplăcut când ți se ascunde ceva. N-avem timp să ne jucăm.
Stătea de vorbă cu Tyler și a început să spună adevărul fără să își dea seama.
Nu mi se pare acceptabil.
E ciudat să-ți aud vocea.
Ne-am uitat unul la altul și am zis că ne cunoaștem.
Am zis: „E Bohdan?”
Ar trebui să stați de vorbă.
Da, am putea.
- Ce? - Da, vă rog.
- Iubitule! Bine. - Pe bune, discutați!
Arăt cum te așteptai când vorbeam în capsule?
- Nu! - Nu? La ce te așteptai?
Mă așteptam să fii scund și slab.
- Aoleu! Pe bune? - Da.
- Când te-am văzut… - Scund și slab. Bine.
- Nu știu de ce. - Mă bucur că ți-am depășit așteptările.
Nu știu de ce. Eu arăt cum așteptai?
Mă așteptam să fii drăguță, deci…
- Suntem atenți ce spunem, fiindcă Ramses… - Nu. Poți spune că sunt drăguță.
- Nu se supără. - Ești drăguță.
E ciudat, fiindcă ne-am întâlnit aproape până la sfârșit.
- Da. - Am oscilat mult.
Ba îl voiam pe Ramses, ba te voiam pe tine.
Dar aveam nevoie de cineva mai relaxat. Noi suntem amândoi mai exaltați.
Ramses a zis că suntem foarte diferiți. Am zis: „Bine.”
- Da! - Semănăm în anumite privințe!
- Semănați mult! - Semănăm.
Dar avem personalități foarte diferite.
Da, nu mi-a venit ușor să-ți spun că ne despărțim.
Când am intrat, am întrebat-o relaxat ce face.
- Ai simțit că e ceva diferit? - Da, se simțea!
- „Ascultă!” - „Aoleu!”
- M-am uitat la cameră și am zis: „Bine.” - Ți-ai dat seama.
Îl văd pe Bohdan ca pe un simplu prieten.
N-am îndoieli în legătură cu Ramses.
Am luat decizia corectă. Când a apărut Bohdan, mi-a fost clar.
- Băieții! - Pentru voi am venit. Trăiască băieții!
Nick e drăguț. I-am zis că e mai drăguț…
- Da, e mult mai drăguț. - Da.
Simt că am făcut o gafă, dar am zis-o…
- Cum vă merge? - Bine.
Chestia e că îmi cunosc propriile defecte.
Uneori sunt prea critică și prea dură cu el fiindcă așa sunt și cu mine însămi.
- Încerc să mă schimb. - El are multe de schimbat.
- Da. - Îl știm pe Nicky D.
Nicky D trebuie să se cizeleze, dar vreau să-ți vadă și latura amuzantă.
Da.
Se poartă frumos și îl iubesc.
Cred că are noroc cu mine. Sunt multe lucruri pe care le poate…
- Învăța de la tine? - Da!
Țin minte că i-ai zis la aeroport: „Vreau să încerci mâncăruri noi.
Mănânci mereu aceleași chestii.”
Am zis: „Bravo, Hannah!” Îl ajuți să-și lărgească orizontul.
Exact. N-a avut până acum ocazia să o facă.
Mă refer și la sex.
Cred că cu fostele lui partenere sexuale…
și-a văzut de treaba lui și nu s-a obosit să le întrebe dacă au avut orgasm.
- Da. - Trebuie să învețe să întrebe.
Și chestia asta nu vine de la sine. Dar facem ce trebuie.
În ultimele două săptămâni, i-am spus de ce am nevoie…
Eu îți zic de ce am nevoie și tu nu faci? Faci doar ce te excită pe tine?
- E frustrant. - Da.
Eu vreau să te satisfac…
„Am nevoie de altceva, de o jucărie sexuală.”
- E gelos pe vibrator. - Îmi pare rău.
N-am avut mulți parteneri sexuali, dar le plăcea să exploreze.
Nick nu e așa.
Are o sexualitate de adolescent de 18 ani.
E dezgustat. Nu îi place să facă sex oral.
Trebuie să priceapă că femeia vrea plăcere cum vrea și bărbatul.
Absolut.
Nu-i place să facă sex oral…
- Ce? - Da.
Trebuie să comunici ca să îmbunătățești viața sexuală
și să abordezi cu grijă problemele sexuale,
pentru că bărbații se pot simți prost.
- Da. - Nu vreau să-i lezez egoul.
Trebuie să ai grijă cum abordezi problema.
Chestia e că învață.
Dar la el durează… Îl iubesc din suflet.
- Pe bune. - Mă bucur să aud.
Uneori mă frustrează pentru că nu…
Nu înțelege anumite lucruri la fel de bine ca mine.
Ar vrea, dar până acum n-a avut ocazia.
Mă bucur să te cunosc, Nicky D.
Și eu mă bucur să te cunosc.
În carne și oase.
- Da. - Uită-te la Nick!
- Oare se distrează? - Vrei să mergem acolo?
Lasă-i o clipă! Katie s-a luminat la față. Suntem prietene, Katie?
Zice: „Nick e foarte sexy.”
Zic: „Parcă erai prietena mea. Nu-mi spune asta!”
Mi-a spus și mie: „Nick e foarte atrăgător.”
- A zis că e mai atrăgător… - S-o omor?
…decât pe Instagram.
O omorâm, dar o iubim.
Eu am iubit-o.
Tu erai tipul sigur pe el, carismatic,
fotbalistul, sportivul, nu?
E exact genul cu care mă cuplez de obicei.
Îmi cer scuze, știu că sunt niște stereotipuri.
Nu mă deranjează. Spune ce vrei!
Am zis: „E exact genul cu care mă cuplez și de asta sunt singură la 35 de ani.”
Nu-mi păsa de vârsta ta. Nici ție, de a mea.
Ne asemănăm mult.
- Da. - Chiar mi-ai plăcut.
Nu suntem responsabili pentru data nașterii.
- Dar… - Nu-ți pasă de vârstă?
Nu, dar trebuie să înțelegi
că de zece sau 15 ani încoace m-am cuplat cu același tip.
- De atâta timp? La naiba, fată! - Iar și iar.
Nu te poți cupla cu altcineva?
Nu, mă refeream la același gen.
De ce nu accepți că e genul tău și n-ai întâlnit tipul potrivit?
Bună întrebare!
Dacă e genul tău, asta e. Nu-i reproșa următorului tip care îți iese în cale!
Am fost atras de tine din prima zi.
Mă gândeam întruna la tine.
- Simțeam fluturași în stomac cu tine. - Și eu.
Pleci din capsule și zici: „Poate că dragostea nu e oarbă.”
Nu degeaba ai fost trei zile în fruntea listei mele.
Pot spune același lucru.
Pot să mă uit în ochii tăi și să spun că ai un suflet frumos.
- Ești un om frumos. - Mersi.
Ești foarte ambițioasă.
Într-o bună zi, o să faci pe cineva fericit.
- Mă faci să plâng. - Nu.
- Știu că vorbești serios. - Da.
Eu pun mare preț pe limbajul corporal, pe impresii și chestii de genul ăsta.
Și nu mă gândesc la contul de Instagram… Apropo, al tău e superb.
- Mulțumesc. - Dar ești super…
Ești foarte tare.
Nu?
- Mi-ai plăcut. N-o să mint. - Da.
- Tu mi-ai dat papucii. - Da.
De ce?
Nu vreau să o iei personal,
dar nu mi s-a părut că erai prea matur.
Mi s-a părut că ne înțelegem, dar până la urmă…
Amicele mamei și alte femei mai în vârstă se iau mereu de mine.
- Am zis: „N-aude nimic din ce spun.” - Da.
- Mai era și obiectificarea. - Da.
Îmi spuneai: „Știu că ești sexy.” O țineai întruna așa.
- Îmi place să glumesc. - Da.
Spuneai ceva și ziceam: „Ce sexy…” Dar nu vorbeam serios.
Nu ți s-a părut că eram de viitor, dar nu e nicio problemă.
Dar să știi că mi-a plăcut să vorbesc cu tine.
- Cred că te bazezi pe farmec și carismă… - Da.
- Prea mult. - Bine.
Ești un om frumos și profund.
- Bine. - Ți-aș sugera să te bazezi pe asta.
Vorbeam despre familia ta. Păreau niște oameni minunați.
Știu ești un om cu valori solide.
Cred că ai suflet bun.
Poți să arăți asta în loc să începi prin a spune: „Știu că ești sexy.”
E un mecanism de apărare,
care vine dintr-o nesiguranță.
Dar eu îți spun că nu-ți lipsește nimic.
Ești fantastic.
Îmi placi și sunt mândră de tine.
Și sunt mândră de faptul că te-ai maturizat deja,
pentru că ești capabil să ai o logodnică.
Evoluați împreună. Dar evoluezi și tu ca individ.
Asta e partea cea mai frumoasă.
Și eu am evoluat. Acum sunt singură, dar mă entuziasmează viitorul.
- Da. - Da.
Sunt mulțumit.
M-am maturizat, sunt mai atent la cei din jur și la ceea ce spun.
Am învățat multe și m-am maturizat.
Te admir. Îi zic mereu lui Hannah „Abia aștept să petrec cu Nicky D.”
Te rog, invită-mă la un meci cu Ravens!
Bine, se aranjează.
Pari foarte supărată pe mine.
Sunt furioasă.
- M-ai mințit iar. - N-am mințit.
Ai zis: „Am dat doar like și am ignorat mesajul.”
Da.
Când era și altcineva de față, ai zis că ai răspuns.
Nu mai știu ce am zis. Scopul era să te pun la curent.
N-am discutat cu tine ce am spus.
Ba da. Eram afară și am zis: „I-ai dat like.
Mi se pare ciudat că i-ai dat like și ai lăsat lucrurile în aer.”
Și tu nu ai răspuns terminând conversația…
Nu vreau să-ți umblu în telefon.
- Nu m-am gândit să-ți spun… - Ce s-a întâmplat?
Răspunsul, cuvânt cu cuvânt. Da, n-am…
- Nu. - Ideea e că ai răspuns.
Nu ai dat doar like.
Ideea era să-ți spun: „Persoana asta a spus chestia asta.”
Pot ignora faptul că nu te-ai gândit,
dar faptul că ți-ai schimbat povestea în fața altora n-are cum să nu mă supere.
Spui că e o diferență între a da like și a răspunde cu cuvinte. Nu credeam că e.
Îmi pare rău, mi-a scăpat acest detaliu.
Astea sunt fapte, nu sunt detalii. Vreau să fie foarte clar.
- E același lucru. - Sunt fapte, nu detalii.
E o mare diferență între a da like la modul pasiv
și a reacționa activ la ceva ce știi că e important pentru mine.
- Nu e nicio diferență. - Nu e?
- Nu. - Cum să nu fie?
Detaliile sunt faptele situației.
Cred că înțelegem diferit faptele și detaliile, ceea ce e nasol.
- E o chestie semantică. Ideea e… - Pentru tine.
- Bine.
Ideea e că trebuia să-ți prezint faptele.
Da.
Îmi pare foarte rău.
Puteai să faci asta acum o oră.
Trebuia s-o fac.
Trebuia să-ți zic azi-dimineață. Am făcut o mare greșeală.
Mi se rupe sufletul când văd cum te simți.
Mâine urma să-mi cunoști familia.
Ți-am zis că trebuie să fiu absolut sigură ca să te prezint alor mei.
Acum nu mai sunt absolut sigură.
Am dat-o în bară și îmi pare foarte rău.
Ai spus că trebuie să fii absolut sigură
și dacă simți că nu vrei să ne suim mâine în avion…
Dacă nu mergem la ai mei, nu va avea loc nunta.
- Știu. - Sincer, sunt prea multe semne de alarmă.
Doar că…
Sunt prea multe într-un timp prea scurt.
Vorbești despre nuntă?
Poți să faci ce vrei. E în continuare valabil.
O să fiu distrus? Fără îndoială. Voi fi nefericit, dar voi înțelege.
E foarte ciudat. Nu are nicio noimă.
Înțeleg ce spui.
Eu sunt problema.
Știu.
Sunt același om care eram înainte să se întâmple chestia asta.
Chestia asta nu m-a schimbat.
Nu mi-a schimbat sentimentele față de tine.
Acum mă cunoști cu bune și rele.
Ăsta sunt eu.
Bine?
Chestia asta nu mă definește.
Sunt supărată.
Nu-mi ascunde lucruri!
Eu îți spun totul, deși știi că mi-e greu.
Știu că îți pare rău.
Dar mă simt epuizată.
Și derutată.
Vreau acasă.
Subtitrarea: George Georgescu