DETTA HAR HÄNT…
Utöver kontakten vi har…
- De känner kärleken. - Ja.
Är du helt säker när du ser på mig?
- På riktigt? - Ja.
- Du har ett gott hjärta. - Jag accepterar dig som du är.
Du tror inte alltid på det, men jag kommer att skydda dig.
- Får jag välja vårt barns namn? - Nej.
- Andranamnet. - Nej.
- Sju ungar? - Glöm det.
Du är fantastisk. Du är perfekt för mig.
Det är som om jag känt dig i åratal. Allt kommer att bli svårare.
Du går till historien som den kaxigaste kickern.
Tack. Jag är ännu kaxigare öga mot öga.
- Var jag eftertraktad? - Vi snackade skit om dig.
Jag är eftertraktad. Jag vill se hur kvinnorna ser ut.
Nick!
Hon blir sotis! Bli inte det.
Jag är orolig.
Vi får se hur flirtig han är i verkligheten.
Om din pappa säger nej när jag ber om din hand,
så kan jag inte klandra honom.
Jag behöver det här för att vara redo för altaret.
Har ni nånsin bråkat?
Jag är pratsam, men han pratar mer än jag.
Jag vill att båda ska höras.
- Är du militär? - Ja.
Drogs du till militärer?
- Ja, förut. - Ja.
Jag ångrar inte min tjänstgöring.
- Okej. - Jag känner mig dömd.
- Gillar du sex med kondom? - Ja.
- Vi kan använda kondom utan att det stör. - Jag vill ha njutbart sex.
Jag är inte upprörd över att du hjälpt ett par att få barn,
men det är dina barn.
Jag borde ha vetat det innan jag sa ja.
Jag vill inte att det ska sluta så här.
13 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Tre, två, ett…
Perfekt! Vilken fin ring. Vem valde den?
- Nick. - Hon pekade mig i rätt riktning.
Perfekt.
Toppen. Ni kan hålla hand.
- Nej. Så här? - Okej.
Grymt.
Jag har nog längre armar än du.
Jag försökte ta…
Du är nog längre än jag just nu.
- Du har fina ögon. - Jaså?
Ja. Har du nåt jag kan stå på för att bli längre?
- Självförtroende. - Ja.
Lägg armen om hennes midja.
- Är hon längre? - Som på skolbalen.
Inte på rumpan, va?
Det får ni bestämma. Det är era bilder.
Några till…
Perfekt!
- Okej. Nu är rullen full. - Toppen!
- En bra dag för högklackat. - Jag trodde du var självsäker.
Det var kul att ta några förlovningsbilder.
Då kan vi se hur snygga vi var sen.
- "Minns du när du var snygg?" - Precis.
Och visa barnen.
Okej. Här är era bilder.
- Här är dina. - Tack.
Ja.
Du kan ta den här. Jag tar den, för jag läser.
- Du vill inte… - Jag vill ha den som bokmärke.
Det är ju vi.
Du behöver ingen, för du läser inte. Vi ramar in den. Med guldram.
De här är toppen.
- Titta. - Får jag se?
- Jag valde den bästa. - Titta.
- Den ska hänga vid spiselkransen. - Ja.
Kolla här.
Den ska hänga ovanför toan.
För det är den mest romantiska.
Ja, toan är ju den mest romantiska platsen.
Vi kommer att vara där mycket, så…
12 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
- Vad funderar du på? - Inget.
- Inget? - Nej.
Är du orolig?
- Ja. - Ja.
Det gör mig orolig att vi hade ett samtal igår
och att det gjorde dig fundersam.
Det var nåt vi hade pratat om, och igår kändes som att du hade ändrat dig.
Om vadå?
Du sa att du ville ha barn tidigare än de 3-5 åren vi hade pratat om.
Jag undrar bara om det betyder att det kommer nåt mer…
- Klart att saker kan förändras med tiden. - Ja, absolut.
Men…
Jag menar de stora och verkligt viktiga sakerna.
Det är lugnt. Ingen fara.
Vi går in.
Jag ska gå på toa.
- Vill du vara ifred? - Jag ska gå på toa.
- Okej. - Ja.
Okej. Vad ska du laga?
- Ägg med fetaost och chili. - Okej.
Jag glömde att vi hade grapefrukt.
Varför tittar du på mig?
För du att du är usel på att dölja att du är fundersam.
Jag är inte arg.
- Det sa jag inte heller. - Jag är inte arg.
- Det är mycket. Jag vet. - Särskilt det där med sexet. Det är…
Jag förstår din oro och den är berättigad,
men samtidigt är jag sjuk.
Jag har vitamin D-brist och PMS,
och pendlingen till och från Baltimore… Jag mår kasst idag.
Jag vill inte att du ska bli missnöjd för att jag är sjuk.
Jag vill jobba igenom det med dig.
Jag bara antog att om man är sjuk, så…
Jag vill inte behöva förklara.
Jag tog bara upp det nu för att bröllopet är så snart.
Jag säger inte att det blir ett problem.
Jag vill inte att du ska känna dig tvingad att göra nåt.
Du ska inte känna nån press att försöka bevisa nåt.
Försöker du kolla nåt innan det är dags för altaret?
Den här delen av experimentet är viktig för mig,
för det är nu vi får se om vi har den fysiska närheten
och kontakten jag vill ha i ett äktenskap…
Du tvivlar.
Inte direkt. Det är ett stort beslut.
Om vi gifter oss är det slutgiltigt. Jag vill ha dig.
Jag vill inte gå igenom det här med nån annan.
Jag vill bara vara helt säker.
Så att det inte finns några…
Fysisk närhet är viktigt, så jag vill vara säker på att det är rätt.
- Och det är det inte. - Det började i Cabo.
Det var toppen. Och nu är du… Vi har mycket att hantera.
Ibland vill du inte att jag rör vid dig eller…
Och det är helt okej.
Jag vill bara vara säker på att det på lång sikt…
…inte är så här.
Jag har varit kärleksfull.
Det kanske har hänt tre gånger att jag bett dig sluta klappa på mig.
Jag säger "klappa på", för det är så det känns ibland.
Ja, jag förstår. Det är okej.
- Du säger ju att det inte är okej. - Nej, det gör jag inte.
Jag undrar bara om det skulle vara ett problem för mig på lång sikt.
- Förstår du? - Okej. Ja.
Ja.
Jag tycker att jag har varit kärleksfull, så…
Det har du. Jag säger inte emot.
När jag visar tillgivenhet och du säger nej…
Känner du dig avvisad då?
Ja, kanske lite.
Men jag vill respektera dina känslor. Om du inte vill…
Jag vill inte se ut som om jag bara vill ha sex.
Jag älskar och bryr mig om dig och vill vara med dig, men jag…
Det är ett stort beslut.
Okej.
Får jag… Förlåt, jag vet… Om du inte vill…
Ja. Det är lugnt.
Jag vill fortfarande gifta mig med dig.
Jag vill ha dig.
Jag vill bara vara…
…helt säker.
Vet du att män alltid…
En stor andel män är otrogna när deras fruar får cancer.
Att din hälsa skulle få mig att söka mig bort?
Ja, att den blir ett problem.
Eller när man har fått barn,
och ibland innan man fått barn, så vill man inte ha närhet.
Eller efteråt. Det kommer att hända vid flera tillfällen.
Blir det ett problem som du…
Det är en rimlig fråga. Ja…
- För det… - Det är viktigt. Ja.
Okej. Det är lugnt.
Jag kan inte styra mina känslor eller min kropp.
Jag förväntar mig inte att du ska ändra på dig.
Jag vill bara…
Jag vill bara få en bild av hur framtiden kommer att se ut.
Jag är rädd för att du ska kasta in handduken av oro…
Jag är inte redo att kasta in handduken.
Jag vill gifta mig med dig. Jag vill vara med dig.
Jag ser min framtid med dig.
- Okej? - Ja.
HOS TIM
Hej!
- Hej! - Det här är min fästmö Alex.
Hur är det?
- Bra. - Trevligt att träffas.
- Detsamma. Alex. - Hej.
- Trevligt att träffas. - Detsamma.
Det är alltså Alex.
- En vacker kvinna. - Ja.
Tack.
Du vet att vi kallar honom Drake, va?
- Ja, han sa det. - När andra säger Tim tänker jag…
Jag tänker alltid på honom och blir förvirrad.
- Han är Tim. - Ja.
Han skulle inte heta Tim, men vi behöver inte prata om det.
Jag gillar tanken med kapselexperimentet.
Jag säger det inte bara för att han är min son,
men Drake är en bra människa.
- Ja. - Det är han.
Det faktum att han kunnat öppna sig och prata är…
Ja, han öppnade sig.
Ibland tycker jag att hans känslighet kan ta formen av
att han drar sig undan.
- Har du märkt det? - Ja.
Det har han efter mig.
Tycker inte du att jag blir sån?
Jo.
- Var det svårt att vänja sig vid? - Ja, det får jag medge.
Hur hanterar du det?
Det har varit jobbigt, men jag försöker ge honom tid och utrymme.
Och när han är redo…
För du vet, det där att han behöver tid och utrymme…
Det är bara så han är.
Vi har varit gifta i nästan 40 år och vi är helt olika som människor.
Det är säkert uppenbart för dig också hur olika vi är.
Men kärleken får det att funka
- om man är beredd att ge och ta. - Ja.
Är det nåt du känner att du måste ge upp för att gifta dig?
Jag tycker inte att jag ger upp nånting utöver mitt singelliv.
Vi tar äktenskapet på stort allvar
och vill att den Drake gifter sig med tycker likadant.
Tro inte att jag tar lätt på det. Vi tror inte på skilsmässa.
Jag sa till Tim, eller Drake, att jag förstår att han friar till mig,
men att pappa inte får veta nåt förrän han bett om min hand.
Jag vill inte beröva honom det. Och utan hans välsignelse går det inte.
- Vi har varit med om mycket. - Ja.
Men hur svårt det än var eller hur olika vi än hanterade det,
var det min förmåga att respektera hans synsätt
och hans förmåga att respektera min
som gjorde att vi höll ihop.
Ni har varit med om mycket.
Jag vill hedra ert äktenskap och ert förhållande.
Min pappa och min styvmamma har varit gifta i 25 år.
Jag vet att det inte är enkelt.
Jag vill ha en stabil partner och lagkamrat
som aldrig viker ner sig.
Nån som jag alltid kan lita på, även om jag går honom på nerverna
eller vice versa, eller om vi inte är överens.
Det är ändå min man. Jag respekterar honom och skulle aldrig svika honom.
När jag säger "i nöd och lust", så menar jag det.
Om han kan vara din bästa vän… Skrattar ni oftare än ni inte gör det?
- Då ligger man bra till. - Ja.
- Det är en seger. - Ja.
- Ska vi sätta oss där ute ett tag? - Ja.
- Det låter bra. - Lite frisk luft. Vi är där ute.
Hon är en trevlig ung kvinna som du skulle kunna dela livet med.
Jag såg en vacker människa.
- Jag håller med. - Både på insidan och utsidan.
Kände du så redan innan ni sågs?
Ja. Vi fick så bra kontakt när det gällde viktiga saker.
Hon är min första fästmö av en anledning,
men vi är inte alltid synkade
när det gäller lättsammare saker eller sånt som vi skojar om.
Och jag är inte fysiskt tillgiven. Rör mig inte.
Så är det bara. Hon vill ha närhet hela tiden.
Jag är inte sugen på närhet om vi precis har bråkat.
Jag vet inte exakt vad vi pratar om, men i ett äktenskap
måste man kunna se vad som sårar ens partner.
Ja. Jag förstår.
Ingen är perfekt.
Perfektion går inte att hitta.
När du pratade med henne i kapslarna och gick ner på knä,
så var du säker.
Jag kan inte nog betona
att det kvittar hur länge man har känt nån.
Det kommer ändå bli en del dramatik.
Det är en del av processen att bli ett.
Det är inte lätt att ena två personligheter.
Verkligen inte.
Håller du med?
Ja.
Jag tycker att du är redo för äktenskapet.
Du är redo för en familj.
Om du och Alex blir en familj
blir ni båda en del av vår familj.
Då har ni båda vårt stöd.
Tack.
Jag litar på dina instinkter.
Jag litar på ditt hjärta och ditt förstånd.
Bara säg var du vill ha oss.
Kom i tid bara.
- Bra att du vänder dig till honom. - Ja.
När jag säger att nåt är vår superkraft,
så är det för att vi kommunicerar jävligt bra.
- Vad gråter du för? - Hon är ledsen.
- Är hon? - Hon har inte legat på soffan med mig.
Jag hatar dig inte.
- Jag är bara besviken. - Ja.
Jag försöker hantera en miljon känslor på en och samma gång.
Det betyder mycket att du kom hit för att prata.
- Du behövde inte göra det. - Nej.
- Det säger mycket om mina känslor för dig. - Ja.
Jag skulle nog inte göra det annars.
Jag vill ge mig själv tid.
Det första steget är att få veta mer om hela grejen.
Ja.
Jag hade en vän. Hon och hennes fru ville ha barn.
De hade inte råd med en spermadonator.
Det kändes som om Gud sa: "Hjälp andra." Det kändes bra.
Vet barnen hur du ser ut?
Det tror jag inte.
Ja…
Det enda vi kan göra är nog…
…att ta det en timme i taget.
Så vi ger det ett försök?
Ja.
Ja. Vi ger det ett försök.
- Jag vet inte vad jag tycker än. - Jag vet. Just därför sa jag "försök".
Jag ber dig inte acceptera det. Om du stannar sover jag här ute.
Jag menar det. Du ska få det utrymme du behöver.
Om det blir så att du känner att det inte går, så är det okej.
Du kan vakna på bröllopsdagen och tänka: "Jag kan inte."
Eller gå längs altargången och tänka så.
Oavsett vad.
Om du inte säger ja, vet jag åtminstone att vi försökte.
Jag vet att du försökte, för jag vet att det här är en stor grej.
Det känns som om vi varit ihop i åratal.
- I evigheter. - Ja.
Jag är rädd nu.
- Vad är du rädd för? - Att det här inte ska funka.
Som jag sa: Det är du eller ingen.
11 DAGAR TILL BRÖLLOPEN
Det här blir kul.
- Hej. - Hej.
- Hej! Garrett och Taylor? - Ja. Hej.
Hej.
- Tack för att vi fick komma. - Ja.
Slå er ner, så kör vi igång.
- Visst. - Okej.
Pappa gav mig mina farföräldrars kärleksbrev.
- Vilken skatt. - Ja, de är många.
Det jag valde ut ur bunten dagen innan vi förlovade oss
var brevet där farfar bad farmor säga ja.
Där fanns orden jag hade svårt att få fram.
De uttryckte det jag ville säga.
- Mina farföräldrar finns inte längre. - Okej.
De fick ändå vara med på en speciell dag på ett annorlunda, kosmiskt sätt.
Och så kan de också bli en del av vårt bröllop.
Absolut. Får jag titta?
- Självklart. - Så fina.
Sånt här ser man inte så ofta längre.
- Det är otroligt. - Den digitala världen…
Garrett och jag har fullt upp emellanåt,
så vi har gömt brev som den andra kan hitta senare.
Vi har tänkt på varann.
Vi funderar på att ha en brevskrivarplats på bröllopet.
Okej.
Det vi skriver idag kanske kan bli…
Nåt som uppmuntrar till det, kanske ovanför brevskrivarplatsen.
Ja.
Är det nån mening som sticker ut?
Det är nog…
"Jag vill inte göra dig så mållös att du inte kan säga ja."
Det är ett bra citat.
Det vore kul om du jobbade med den meningen,
och om du, Garrett, jobbade med en mening som fastnade i dig.
Okej.
Hur ska jag göra?
Jag överanalyserar hur man skriver ett "A".
Du är jätteduktig.
- Jaså? - Ja.
- Smygtittar du? - Nej.
Jag vet att du är duktig.
Vi kanske kan göra nåt speciellt till dina föräldrar.
Särskilt din mamma.
Hon skulle säkert uppskatta tanken åtminstone.
Hon kanske inte vill vara med, men vi kan tala med henne.
Tänker hon inte komma?
Hon brottas med det, men vi kan göra nåt som…
…får henne att känna sig mer delaktig i det.
Hon kommer att älska att ha dig som sin dotter…
- Jag vet. …när den dagen kommer…
"Det räcker om du säger att du vill gifta dig med mig."
Det är som ännu ett bungyjump.
Som Spider-Man.
- Vad roligt! - Du fixar det, fröken Karate.
Herregud.
- Du är så saktfärdig! - Jävlar.
Fan, det är helt galet.
Vad pinsamt. Jag måste samla mig.
Ja. Det lär göra ont.
Jag fick ont i magen.
Har du ont i kulorna?
- Bra jobbat. - Tack.
- Det var jättekul. - Ja.
Ibland tog du täten. Ibland gjorde jag det.
- En laginsats. - Vem var bäst?
Du, men jag lärde mig. Du visade vägen.
Dina brister börjar kännas roliga.
- Mina brister? Nämn en. - Ja. När du kämpade igenom den där.
- Och så gick jag igenom den värdigt. - Ja. Jag gjorde helt fel.
- Det är lugnt. - Jag vet.
- Såg det idiotiskt ut? - Jag var hård.
Ja. Du börjar acceptera mig som jag är.
Ja. Är du redo att gifta dig om två veckor?
Ja.
Mötet med din familj gick bra, liksom mötet med min familj.
Det var viktigt för mig att ha deras stöd.
Det är trevligt att ha andras åsikter, men för mig kvittar det vad de tycker.
Min åsikt är den enda viktiga.
Ingen ska ta beslutet åt mig.
- Eller hur? - Ja.
Du svarade inte på frågan. Är du redo att gifta dig om två veckor?
- Jag sa "ja". - Okej.
Jag vill gifta mig. Dina tuffa frågor har fått mig att förstå
vad jag måste jobba på för att mogna och kunna gifta mig,
för det är ett stort åtagande. Det är fan allvar.
Du har aldrig behövt tänka på nån annan. Nu måste du det.
Jag vill ha en aktiv partner som lyssnar.
Jag vill inte alltid behöva ta initiativet till viktiga samtal
eller till sex.
Det handlar om att ta initiativ.
I kapslarna pratade du om hur mycket jag läser.
- Du sa att du ville läsa. Gör du det? - Jag har inte hunnit.
- Okej. - När jag får tid…
Igår kunde jag ha läst istället för att gå på matchen, men…
Ja. Prioriteringar.
Det är småsaker, som med lamporna i Mexiko.
Du blev sur när jag inte redde ut 50 jävla lampor,
men det var ingen engångsgrej.
"Hannah, var är soporna?"
Du sa inte att jag var dum, men du tyckte att jag borde ha koll.
Ibland känns det som om du tycker att jag är…
…typ en nivå under dig. Förstår du? Jag vill bli sedd som en jämlike.
Det blir du när du bidrar som en jämlike.
När jag är hård mot dig känns det säkert som om jag ser ner på dig
och tycker att du är omogen eller korkad.
Det är inte meningen, men du är 28. Du borde ha koll. Jag blir frustrerad.
Jag är inte här för att ligga runt. Jag vill hitta nån att dela livet med.
- Ja. Samma här. - Ja.
Så länge jag är…
…ärlig mot mig själv och gör allt jag kan för dig.
Så länge jag har målet i sikte och vet att vi har samma mål.
- Ja. - Att gifta oss.
Jag kan bara göra mitt bästa.
Är du redo att gifta dig?
Jag känner mig mogen och redo. Jag vill se till att du också är det.
Jag har mognat mycket sen jag träffade dig.
Eller hur? Utan att märka det. Jag växer.
Bakom alla kloka män finns ännu klokare kvinnor.
Ja, helt klart.
Jag kan alltid se dig i ögonen och tänka: "Det var henne jag blev kär i."
- Jag gillar det. - Ja.
Jag vill prata om bröllopsplanerna. Jag talade med planeraren när du jobbade.
- Okej. - Vi går till sängen.
Jag har en överraskning. Voilà!
- Rosenblad. - Rosenblad.
Okej, det blir boho-glam.
- Hur kan boho vara glam? - Förfiningen.
- Okej. - Vill du ha en mor och son-dans?
Ja, det vore trevligt.
- Ska du dansa med din mamma? - Nej.
- För att hon inte vill eller… - För att jag inte vill.
Okej.
Okej, fortsätt.
Hon frågade om våra pappor men vi har ju ensamstående mammor.
Din pappa gick bort och min pappa…
- Ja. - …lämnade oss.
Vill du hedra din pappa?
- Alltså… - Med en bild?
Jag tänkte vid ingången, när folk skriver i gästboken.
Vi kan ha en bild där.
Så gör vi. Våra föräldrar ska sitta bredvid varann.
- Bra idé. - Jag vill inte ha nån mittgång.
Ska vi komma ner till altaret från skyarna?
- Komma från sidan? - Kanske.
Här ska vi stå. Här är altaret.
Här är jag. Här är du.
Vi ler för vi ska gifta oss.
Du har hjärtan runt huvudet för vi ska gifta oss.
- Du ska säga "ja". - Okej.
- Okej, men frågan var… - Allt ska inte vara uppdelat.
Vi ska ena två familjer, två grupper med vänner, två liv.
- Allt borde samlas. - Jag gillar det. Bra idé.
- Man gifter sig bara en gång. - Ja.
Eller två.
Just det.
Jag vill att det blir annorlunda nu.
- Det blir det definitivt. - Jaså?
Men det är inget du ska tänka på.
Jag har inte tänkt på det så mycket,
men när jag ser det så här började jag tänka på det.
- Så… jag vill inte planera mer utan dig. - Okej.
Hur känner du dig nu? Kan vi prata om det?
Jag mår kasst när jag har mens, så…
Energinivån är normal igen.
- Du vet vad jag tycker om tillgivenhet… - Ja.
- Det känns som om vi löste det. - Ja.
Det löste vi fort.
- Ja. - Och det är bra.
- Nu vet du att en gång i månaden, så… - Det är lugnt.
- Ja. - Självklart.
Men alltså…
Känner du nåt tvivel nu om att vi ska klara det här och gifta oss?
Jag har inga större tvivel.
Det är bara de vanliga… Det är mycket att planera och lösa.
- Det gör mig lite nervös. - Ja.
Men när det gäller den stora helheten och tvivel eller oro
som skulle kunna få mig…
- På andra tankar? - …på andra tankar? Nej.
Det känns bra att höra att du inte tvivlar.
Jag vill inte verka…
Jag vill inte framstå som klängig.
Jag behöver nog få bekräftelse tills vi är där.
Känn inte att du är klängig för att du vill veta var jag står.
- Är du säker på att vi ska gifta oss? - Ja.
- Jag känner mig säker. - Gör du det?
- Ja. - Jag ville bara veta.
- Det är lugnt. - Okej.
Jag kan se mig säga ja till dig vid altaret.
Jag kommer att vara nervös, men det försvinner när jag ser dig.
- Du behöver inte oroa dig. - Jag hoppas det.
Ja. Jag menar det.
- Det känns riktigt bra, så… - Bra. För mig också.
- Jag tror på oss. - Ja. Det kommer gå bra.
- Jag älskar dig. - Och jag dig.
- Hej. - Hej. Hur är det?
- Bra. Själv, då? - Det är okej.
- Säg till när du vill prata. - Jag har inte ätit.
- Vill du prata nu? - Ska jag sätta mig där?
Ja, jag vill gärna prata fokuserat.
Okej.
Vad står på?
- Jag har mycket att säga. - Okej.
Jag uppskattade inte hur mötet med mina föräldrar gick.
För att?
- Ska jag berätta? - Ja.
Jag vet att du var trött,
men de körde i tio timmar för att träffa dig.
Så fort kamerorna försvann, valde du att gå och lägga dig.
De är de viktigaste människorna i mitt liv. De är allt jag har kvar.
- Och du valde att gå och lägga dig. - Okej.
Det säger en del, för så skulle jag själv aldrig göra.
Okej.
Jag ska inte tala om för dig hur du ska leva, men det var inte okej.
Jag var helt slut. Jag ville vila. Vi pratade om dig i timmar,
om att jag kunde vara nån de kunde luta sig emot.
Om jag vetat att du skulle tolka det så, hade jag stannat uppe.
Jag hade försökt kommunicera hela dagen.
- Får jag avbryta dig? - Ja.
Du sa att du försökte nå mig.
Vi pratade tre gånger, och vid fem messade du…
- Ja, men du sov nästan hela dagen… - Jag sov en timme.
- Mellan fem och sex. - Vi messade inte mycket igår.
- Du gav inte mycket till svar. - Nej, vänta nu. Nu har du fel, för jag…
- Vill du höra min sida av det? - Men det är inte sant.
Får jag säga mitt, så kan du säga ditt sen?
Okej.
- Kan vi göra så? - Absolut.
Okej. Jag kände att du inte gav mycket till svar igår.
Det enda andra samtalet gällde när vi skulle komma till huset
och din bil.
Jag sa: "Grattis, du fick tillbaka bilen. Håll ögonen på den."
- Ja. - Ditt svar kändes lite…
- När jag sa att det var lugnt? - Ja.
Jag sa bara: "Håll ögonen på däcken."
- Ja, det svarade jag inte på. - Det gör inget, men…
Det var enda samtalet vi hade den dagen.
- Och då… - Du jobbade ju.
- Får jag prata färdigt? - Jag förstår inte. Vad var fel med det?
- Jag försöker förklara. Ska jag fortsätta… - Varsågod.
Okej. När du ringde mig sen var du redo att prata.
Vid det laget hade vi inte pratat på hela dagen
och jag kände inte för det.
Då kan inte du bestämma att vi ska prata i telefon.
Okej. När jag åkte till jobbet igår… Det var en lång dag.
Jag är social hela dagen.
Jag ringde mitt på dagen och berättade hur läget var.
Jag messade dig när bilen var tillbaka. Du sa åt mig att kolla att den var okej.
Jag sa: "Det är lugnt." Du sa: "Kolla att däcken är okej."
Jag svarade inte. Jag såg det. Jag fick meddelandet.
Om du inte berättar att det störde dig att jag inte svarade,
hur ska jag då veta det?
Sen ringde du. Jag sov, för jag hade haft en hektisk dag.
Jag tog en tupplur. Sen ringde jag dig. Då ville inte du prata.
Okej. "Om jag berättar att jag gillar att prata i telefon
kanske han ändrar sig."
Jag försökte inte bestämma nåt, utan bara berätta att jag gillar det.
Du kunde ha sagt att du inte gillade att jag somnade när dina föräldrar var här.
Jag blir trött. Jag försöker inte ursäkta det.
Jag pratade med dina föräldrar i fyra timmar.
Jag trodde inte att det gjorde nåt att jag vilade en timme.
Men om du tolkade det så, måste du säga det.
Du sa ingenting. Jag kan inte läsa dina tankar.
Du vill att jag ska bli din fru och göra allt efter ditt huvud,
men det kan jag inte göra om du inte säger nåt.
Du måste kommunicera det.
Jag är redo att lyssna. Jag försöker förstå dig.
Igår när vi talade i telefon sa du: "Jag vill inte prata för du lyssnar inte."
Jag kände mig avvisad. Du stängde mig ute.
Jag blev sårad och började gråta för jag förstår det inte.
Du måste medge att det inte är som i kapslarna.
Det är inte bara ditt fel eller bara mitt fel.
Det är bådas fel. Det här är ju småsaker. Jag gör mitt bästa.
När jag tänker på vad jag vill ha ut av livet och en fru,
så måste jag vara ärlig mot mig själv. Svaret vad gäller dig och mig är nej.
Okej.
Om du har bestämt dig så har jag en hel del att säga om det.
Jag lyssnar om du vill, men som sagt…
Ja, men hör du det bara eller lyssnar du med öppet sinne?
Jag lyssnar alltid för att förstå.
- Har du bestämt dig? - Det var det jag sa. Ja.
Okej. Visst.
Jag sa att jag tänkte fullfölja det här.
Vi träffade min pappa och gjorde honom känslosam. Det gör jag inte lättvindigt.
Hur kan du kasta bort allt två dagar efter det?
Det var två dagar sen.
Ska du kasta bort allt för att jag somnade och inte svarade på ett sms?
Jag tog mötet med din pappa på stort allvar.
Det finns inget skäl att inte göra jobbet och ge det en chans.
Du verkar inte se allt jag har…
- Har du ansträngt dig? - Absolut.
- Vill du höra med vad? - Ja. Visst.
- Får jag tala till punkt? - Ja.
Okej. Du vill att jag ska kramas mer.
Jag vände mig om för att hålla om dig i den pyttelilla sängen,
men du märkte det inte ens.
- Jag sov ju. - Vad begär du av mig?
Du ser inte hur mycket jag anstränger mig…
- För att kramas? - Nej. För din familj.
Jag gick upp kl. 08.00 och åkte och handlade.
Jag fixade fint kött och klurade ut hur grillen funkar.
Det var en ansträngning. Och sen tog jag hand om disken.
Om du hade grillat en hel måltid åt hela min familj
och jag kom hem till disken, skulle jag inte be dig diska.
Då skulle jag bara göra det.
Jag kanske inte sa nåt om det,
men om jag måste säga sånt är jag inte den rätta för dig.
Du får det att låta som om jag inte gör mitt.
Nej, det sa jag inte.
Jag har fått ett negativt bemötande,
med utbrott ibland, med en attityd…
Jag förstår inte.
Om det handlar om disken, min tupplur
eller ett sms, så är det ett slag i ansiktet.
Det är bra att du känner så.
Jag skulle kunna svara på det, men det finns inget scenario
där jag kan se mig själv stå där och säga ja till dig för alltid.
Så vi kan åtminstone vara överens om att vi aldrig behöver ses mer.
Det var trevligt. Lycka till i framtiden.
TIO DAGAR TILL BRÖLLOPEN
- Jag älskar maskerader. - Du blir snyggast ikväll.
Här är din hårgrej.
Perfekt.
- Vilka grejer. - Vadå?
- Den är tung. - Ja.
- Du får ont i nacken. - Jag tar det på allvar.
Ta på dig dem.
- Ta på dig dem nu. - Strumpbyxor.
Ja.
- Min klänning. - Snyggt.
Härligt.
Vad bra att allt kom i tid. Perfekt.
Det förvånar dig säkert, men jag brukar inte klä ut mig till flapper.
Det tror jag inte på. Jag har sett videon.
Mina pärlor är här.
Du borde ha dem jämt. Vi gör en…
Ska vi blanda lite? Du kan få hängslena.
- Ja. Det är 2022. - Ska du strypa mig? Jisses.
Det är så ungdomarna gör numera.
- Ser du fram emot flyget imorgon? - Ja. Det känns bra.
Jag ser fram emot att träffa dem och förklara vad jag känner.
- Jag med. - Jag är inte nervös, men blir nog det sen.
Pappa sa: "Sabba det inte."
Låter enkelt. Jag ser fram emot det.
Okej. Tydliga Gatsby-vibbar.
- Det var det vad jag ville. - Snyggt.
Det ska bli kul att se allas utstyrslar.
En del vill säkert få ett avslut.
- Tror du? - Ja.
- Alltså… - Behöver du det med nån?
Kanske Katie. Vi klickade de första dagarna.
Vi var varandras ettor.
Jag var intresserad av henne, och sen sågs vi aldrig igen.
Jag behöver inget avslut direkt, snarare ett enkelt samtal.
- Sant. - Förstår du?
Du, då?
Det är lugnt.
- Är det? - Jag behöver inget avslut.
- Jag tog ett beslut. - Jag med.
Hej!
- Vi hugger in. - Herregud!
Hej! Spana in honom!
- Vilken flapper! - Hej!
Jag vill bara vara tydlig.
Om andra kvinnor från ditt förflutna hör av sig…
…sätter du punkt.
- "Jag är förlovad." - Ja.
- Det är allt. - Sätt punkt. Enkelt.
Lämna inte bara meddelandet som "läst" eller "gillat".
- Jag förstår. Förlåt. - Tack.
Det betydde ingenting. Jag har inga känslor åt nåt håll.
Jag visste inte vad jag skulle göra,
så jag gillade det och tänkte inte mer på det.
Hon betyder ingenting. Hon tillhör det förflutna.
Jag vet det, men jag vill att du tänker på hur det känns för mig.
Jag förstår det.
Ja, särskilt när nån som blivit utsatt för otrohet
sätter så mycket tilltro till dig,
och tror och litar på dig fullt ut.
- Du ska gifta dig om en vecka. - Och jag är med på det till 100 %.
Jag vill inte säga att det är okej, för det vore inte ärligt.
Det är dålig tajming. Vi har haft hela dagen på oss att prata.
Jag tänkte inte på det. Det borde jag ha gjort. Jag vet.
Ja, och det skrämmer mig lite.
Det är bara…
Jag är förbannad.
Vi har ett fantastiskt förhållande och en fantastisk framtid framför oss.
Men idag tabbade jag mig.
Jag behöver lite tålamod och förståelse.
- Jag visste att jag skulle begå misstag… - Du lär dig.
Det har bara gått en timme.
Jag vet. Det gör ont att se dig upprörd. Jag är helt jävla…
Jag vet. Allt kommer att bli bra. Men om jag är upprörd och inte vill prata…
Jag vill ge dig utrymme, men tajmingen ställer till det.
Det gör ont att du är upprörd.
Vi reder ut det. Det ordnar sig.
- Men… - Tajmingen är kass.
Tajmingen är riktigt usel.
Okej.
Jag vet.
Jag kan inte ens kyssa dig för läppstiftet.
Nej.
- Nu går vi till festen. - Okej, vänta, det…
- Jag hatar att vara arg på dig. - Jag hatar att du är arg.
Gör inte sånt, då.
- Du ser fantastisk ut. - Tyst.
Herregud!
- G-baby! - Hej!
Hit med kardan.
Taylor, jag vill bara äta upp dig.
- Hej! - Tjejer!
- Vill du åka och stjärnfiska? - "Stjärnfiska"?
Jag kan simma, vet du.
Vad pratar han om? Lägg av.
Djupdyka efter sjöhästar. Gör du inte sånt?
Stjärnfiska…
- Jag hatar att de har så kul. - Ja.
Jag är inte sur för att han ville göra slut.
Men att bryta förlovningen efter att han skakat hand med pappa
och sagt: "Jag vill gifta mig med din dotter"… Så fegt.
- Ska du inte prata med honom? - För vadå?
Han ville aldrig se mig igen.
- Har ni pratat idag? - Det finns inget att säga.
- Hoppas att de inte pratar om min skit. - Vilken skit?
- Vet ni inte det? - Vad?
Tyler har barn.
- Ja. - Va?
Hon donerade sperma till ett tjejpar för några år sen och nu har de barn.
- Visste du inte det? - Nej.
Varför väntar man så här länge med att berätta nåt sånt?
Du är upprörd, men du kommer över det.
- Ja. - Precis.
Grejen är att han kommer med kaffe och blommor varje dag.
Han vill sitta uppe och prata. Han kämpar.
Ingen har nånsin kämpat för mig. Jag tröttnar aldrig.
Jag saknar honom så fort han är borta. Vi har en sån djup kontakt.
Men att släppa nåt sånt här…
Mjau!
Monica!
Var är Stephen?
Men du…
- Vad kul att du kom! - Det tycker jag med.
Jag pratade med Stephen i telefon i två timmar.
Herregud! Berätta allt!
- Ringde du eller han? - Jag.
- Vi pratade igenom allt, så det är löst. - Vad bra.
Det går inte att ursäkta det han gjorde. Han är schyst, men han…
- Tabbade sig. - Ja.
- Men du vill inte fortsätta dejta honom? - Nej, absolut inte.
- Hallå! Det är Bohdi! - Herregud!
Herregud, mannen.
Hur är läget?
Vem är det?
- Bohdan. - Bohdi.
- Hej! - Jag ska presentera dig.
Hej! Trevligt att träffas.
- Hej. - Vad roligt.
Det är intressant att få träffa Bohdan.
Vi fick ju bra kontakt i kapslarna.
Det är trevligt och bekant att höra hans röst.
KATIE FRÅN KAPSLARNA
Jag har saknat dig!
Detsamma. Vad kul att vi får ses ikväll.
- Vill du träffa Nick? - Ja.
Nick, det här är Katie.
- Hej. Trevligt att träffas. - Läget?
- Detsamma. - Det känns lite surrealistiskt.
Jag har inte träffat Katie förut, förutom i kapslarna.
Jag trodde att du var lång.
Vi fick bra kontakt.
De första tre dagarna var vi varandras ettor.
- Han är gullig. - Nick?
- Vad menar du? - Han är snyggare så här.
- Öga mot öga? Ja. - Jag menar inget med det.
Det är lugnt.
Mitt ex, som jag var ihop med för 6,5 år sen,
messade mig igår kväll och jag svarade.
Jag gillade meddelandet och så…
- Svarade du nåt? - Nej, jag gillade det och…
- Jag… Nej. - Svarade du henne?
Jag skrev…
Det här är nytt.
- Jag skrev… - Visa mig din telefon.
- Vad skrev du? - Den är där borta. Jag kan hämta den.
Jag skrev tillbaka, typ:
"Jag har träffat nån. Jag är förlovad."
Och: "Vi borde inte höras mer.
Hoppas att du får ett bra liv." Nåt sånt.
- Svarade du det? - Ja. Det var allt.
Okej.
För en timme sen sa du att du bara gillade det.
Nu säger du att du svarade på det,
alltså tog kontakt och hörde av dig.
Det är nåt annat än att gilla nåt och lämna det där.
Jag vill bara veta.
Ja, det var inte bara… Jag sa att jag svarade.
Så sa du inte för en timme sen.
Nej, vi var inte så specifika, men ja, jag svarade.
- Vi borde låta dem… - Ja.
Vi ska ge er lite utrymme.
Jag vill gärna ha utrymme.
- Absolut. - Ja.
Nej, jag vill vara i fred…
…en stund.
- Ja. - Ashley?
- Eller tio stunder. - Jag följer med.
Nånting. Jag säger bara det.
- Allt förändras. Det är helt galet. - Du…
- Vad fan? - Ja.
- Det är så konstigt. - Ja.
Fan också.
- Han ska träffa mina föräldrar imorgon. - Ja.
- Varför berätta det på det viset? - Ja.
Att utelämna är att ljuga. Vi har inte tid att spela spel.
Det kändes som om han glömde var han var och råkade säga som det var.
Det här är inte okej.
Vad konstigt det känns.
Vi såg på varann och tänkte: "Jag känner den personen."
Jag tänkte: "Är det Bohdan?"
Ni borde prata lite.
Ja, det kan vi göra.
- Va? - Gör det.
- Älskling! Okej. - Nej, allvarligt.
Ser jag ut som du trodde?
- Nej! - Vad förväntade du dig?
Jag trodde du var kort och pytteliten.
- Herregud! På riktigt? - Ja.
- Så när jag såg dig… - Pytteliten. Okej.
- Jag vet inte varför. - Skönt att jag överträffade det.
Jag vet inte varför! Vad trodde du om mig?
Jag räknade med att du skulle vara snygg, så…
- Ja. Men jag får passa mig lite. - Nej.
- Ramses… - Du kan säga att jag är snygg.
- Det gör inte Ramses nåt. - Okej.
Det är konstigt, för vi dejtade nästan till slutet.
- Ja, precis. - Jag vacklade.
Ena dagen var det Ramses, och nästa var det Bohdan.
Men jag behövde nån lugnare, för vi är båda så hyperaktiva.
Rams sa det. "Vi är så olika." "Okej", sa jag.
- Ja! - Visst finns det likheter.
- Ni är så lika! - Det finns likheter.
Men vi har väldigt olika personligheter.
Ja. Jag var så nervös när jag skulle göra slut.
Jag gick in där. Typ: "Hur är läget?"
- Energin var väl annorlunda? - Ja, han hörde det!
- "Nu kommer det." - Typ: "Fan."
Jag tittade på kameran och tänkte: "Okej."
Du visste redan.
Bohdan känns som en vän. Jag känner inga tvivel vad gäller Ramses.
Jag valde rätt. Att träffa Bohdan bekräftar det.
- För grabbarna! - Ja.
För grabbarna!
Nick är gullig. Jag sa det till henne.
- Han är gulligare så här. - Ja.
Det kanske låter illa, men jag sa det, så…
- Hur har ni det? - Bra.
Grejen är att jag har koll på mina egna fel och brister.
Ibland är jag för hård mot honom, men det är för att jag är hård mot mig själv.
- Jag jobbar på det. - Han behöver jobba på saker.
- Ja. - Vi känner ju Nicky D.
Han har en del att jobba på, men han borde få se den roliga Hannah.
Ja.
Han är snäll. Jag älskar honom.
Jag skulle kunna vara det bästa som hänt honom,
för det är så många saker som…
- Som du kan visa honom? - Ja.
Minns du på flygplatsen? Du sa:
"Jag vill att du provar andra maträtter. Du väljer alltid samma saker."
Jag tänkte: "Bra, Hannah." Du kan vidga hans vyer.
Ja, det är just det. Han har inte haft de möjligheterna.
Det gäller sexuellt också.
När han har haft sex… Han sa att hans tidigare partner…
Det var typ att han fick komma och tänkte inte ens på om hon fick det.
- Ja. - Vi måste komma dit.
Det är inget som bara händer av sig självt.
Vi måste jobba för det.
Vi har pratat om vad jag behöver.
Jag har sagt vad jag behöver, men han fortsätter bara som vanligt.
- Det blir frustrerande. - Ja.
- För jag vill ge honom njutning… - Typ: "Jag behöver en leksak."
- Han är sotis på min vibrator. - Vad trist.
Jag har inte haft sex med så många, men det har varit utforskande.
Nick är inte sån.
Hans sexualitet är nästan som en 18-årings.
Han blir äcklad. Han tänker inte på att slicka fitta.
Han måste inse att kvinnor behöver njutning lika mycket som män.
Klart som fan.
Han gillar inte att slicka fitta…
- Va? - Ja.
Och om det ska bli bättre måste man prata om det.
Men sexuella problem får man ta upp försiktigt,
för män kan känna sig förnedrade och ta illa upp.
- Ja, egot. - Ja. Jag vill inte knäcka honom.
Man måste tänka på hur man tar upp det.
Men grejen är att han lär sig.
Med Nick tar det… Jag älskar verkligen honom.
- Det gör jag. - Det gläder mig.
Jag blir bara frustrerad ibland för att han inte…
Han har inte samma förståelse som jag för saker.
Han vill komma dit, men har aldrig haft chansen.
Trevligt att träffas. Nicky D.
- Detsamma. - I egen hög person.
- Ja. - Titta på Nick.
- Verkar han ha roligt? - Ska vi sätta oss där?
Låt dem vara.
Katie ser ut att flirta. Vi ska vara vänner.
Hon sa att han var snygg.
Jag sa: "Du är min bästa vän. Säg inte så."
Hon sa samma sak till mig. "Nick är snygg."
- Att han är snyggare… - Ska jag döda henne?
…än på Instagram. Vi kan döda henne, men vi älskar henne.
Jag älskade henne.
Du var den smidiga, karismatiska
footballspelaren, idrottaren, okej?
Det är de jag brukar dejta.
Jag vill inte komma med stereotyper, så jag ber om ursäkt.
Det är lugnt. Säg vad du vill.
Jag tänkte: "Honom skulle jag dejta. Det är därför jag är 35 och singel."
Vi brydde oss inte om varandras ålder. Vi hade många likheter.
- Ja. - Jag gillade dig.
Man kan inte hjälpa när man är född.
- Men… - Struntar du i åldern?
Nej, men grejen är
att de senaste 10-15 åren har jag dejtat samma kille…
- Så länge? Jäklar. - …om och om igen.
Kan du inte dejta nån annan?
Nej, jag menar samma typ.
Det kanske är din typ. Du har bara inte träffat rätt kille.
Bra poäng.
- Är det din typ, så är det. - Ja.
Det kan du inte hålla emot nån.
Jag drogs till dig direkt.
Jag sa: "Jäklar, jag tänker på Katie hela tiden."
- Du gav mig gåshud. - Du gav mig gåshud.
När man träffar alla tänker man: "Kärleken kanske inte är blind ändå."
Du var min etta i tre dagar av en anledning. Alltså…
Detsamma.
Jag ser på dina ögon att du har en vacker själ.
- Du är en vacker människa. - Tack.
Du är superambitiös.
Du kommer att göra nån jävligt lycklig.
- Snart får du mig att börja gråta. - Nej…
- Jag vet att du menar det. - Ja, det gör jag.
Jag lägger stor vikt vid kroppsspråk och första intryck och så vidare.
Jag struntar i din Instagram… Även om den är fin.
- Tack. - Men du är super…
Du är grym. Allvarligt.
- Jag gillade dig. Jag ska inte ljuga. - Ja.
- Men du dumpade mig. - Ja, det gjorde jag.
Varför det?
Jag vill inte att du tar det här personligt,
men jag tyckte att du saknade en del vad gäller mognad.
Jag tyckte att det gick bra, men mot slutet var det…
"Mammas vänner flirtar med mig. Äldre kvinnor dras till mig."
- Jag tänkte: "Han hörde inte ett ord." - Ja.
- Och så objektifieringen på det. - Ja.
På en dejt sa du att du visste att jag var sexig och så vidare.
- Jag är sarkastisk och skojar gärna. - Ja.
Om du hade sagt till mig att nåt var sexigt…
Jag menade det inte så. Du såg ingen framtid med mig.
Det är lugnt, men du ska veta att jag gillade att prata med dig.
- Du går på för hårt med din charm. - Okej.
Jag tycker att du är en vacker och djup människa.
- Okej. - Du borde visa det istället.
När vi pratade om din familj lät den fantastisk.
Jag vet att du har bra värderingar.
Du verkar ha ett stort hjärta.
Visa det istället för att säga: "Jag vet att du är sexig."
Det är nog en försvarsmekanism,
som kan bero på osäkerhet.
Men jag vill att du ska veta att du är bra som du är.
Du är fantastisk.
Jag älskar och är stolt över den du är.
Jag är stolt över att du redan har vuxit och har en fästmö.
Ni växer tillsammans, och du växer som person.
Det är det fina med det här.
Jag upplevde det som singel och går vidare till det som väntar.
- Ja. - Ja.
Jag är nöjd med tillvaron.
Jag har mognat, blivit mer medveten och bättre på att välja mina ord.
- Jag har lärt mig mycket och mognat. - Jag tycker mycket om dig.
Jag sa till Hannah att jag vill hänga med min polare Nicky D.
- Bjud in mig till en Ravens-match bara. - Okej, det går att lösa.
Du verkar vara väldigt arg på mig.
Jag är rasande.
- Du ljög igen. - Jag ljög inte.
- Du sa att du bara gillat meddelandet. - Ja.
Inför andra sa du att du hade svarat på det.
Jag minns inte exakt. Jag ville bara berätta vad som hade hänt.
Vi gick inte in på vad jag hade sagt.
Jo. När vi var där ute sa jag: "Du gillade det.
Det känns dumt att du lämnade utrymme för tvivel,
och att du inte svarade och satte punkt för det."
Jag vill inte rota igenom din mobil.
- Jag tänkte inte på att berätta… - Exakt vad som hände?
Ordagrant vad som blev sagt. Ja.
- Det gjorde jag inte. - Men du svarade. Du gillade det inte bara.
Jag ville berätta för dig att hon hade skickat det.
Jag kan släppa att du inte tänkte igenom det,
men din historia förändrades helt när du berättade den för andra.
Klart att jag blir upprörd.
Du gör skillnad på att gilla och att svara med ord.
Det gjorde inte jag. Förlåt. Jag missade den detaljen.
Det är fakta, inte detaljer. Det ska du ha klart för dig.
- Det är samma sak. - Det är fakta mot detaljer.
Att passivt gilla nåt är inte samma sak
som att aktivt svara på nåt som du vet är en stor grej för mig.
- Det är ingen skillnad. - Inte?
- Nej. - Hur kan det inte vara det?
Detaljerna är fakta i situationen.
Då tycker vi väl olika om vad fakta och detaljer är. Det suger.
- Det är semantik. Grejen är… - För dig, ja.
- För dig. - Okej.
Poängen är att jag borde ha berättat alla fakta för dig.
Ja.
Förlåt mig.
Du kunde ha gjort det här för en timme sen!
Det borde jag ha gjort.
Jag borde ha berättat det i morse. Det var ett misstag.
Det knäcker mig att du mår så här nu.
Du ska träffa min familj imorgon.
Jag sa att jag måste vara säker till 200 % för det,
och nu är jag inte det.
Jag tabbade mig. Jag ber om ursäkt.
Du vill vara säker för att ta med mig. Om du inte vill ta flyget imorgon…
- Om vi inte åker imorgon slutar det där. - Jag vet det.
Det är för många röda flaggor.
Det är bara…
Det är för mycket på så kort tid.
Menar du bröllopet?
Du kan göra som du vill. Så kommer det alltid att vara.
Blir jag förkrossad då? Självklart. Jag blir knäckt, men jag förstår.
Det är bara så konstigt. Jag förstår det inte.
Jag vet. Det var jag som gjorde fel.
Jag vet det.
Men jag är fortfarande den jag var innan det här hände.
Det förändrar inte den jag är.
Det förändrar inte mina känslor för dig.
Du har fått se både bra och dåliga sidor. Det är den jag är. Okej?
Det här definierar mig inte.
Jag är förbannad.
Undanhåll inte saker för mig.
Jag berättar allt för dig. Du vet hur svårt det är för mig.
Jag vet att du är ledsen.
Jag känner mig helt färdig.
Och förvirrad.
Jag vill åka hem.
Undertexter: Love Waurio