Üdv a Vak szerelemben!
Belezúgni valakibe szerintem izgalmas, ijesztő érzés.
- Ilyen érzés belezúgni valakibe. - Ez cuki.
Esélyetek nyílik a szerelemre tisztán a belső tulajdonságaitok alapján.
- Mindig számíthatsz majd rám. - Imádom ezt.
- Szeretlek. - Én is szeretlek, Aline.
Madison, hozzám jössz?
- Igen! - Igen!
Igen, hozzád megyek.
- Köszönöm, kicsim! - Nem kellene így bőgnöm.
Ezt követően találkozhattok először a jegyesetekkel.
Csodálatos vagy. Tudod?
A csokiszínű királyom!
- Tökéletes vagy. Esküszöm. - Köszi!
Egészen idáig kizárólag érzelmi alapokon nyugodott a kapcsolatotok.
Megütöttük a főnyereményt. Jól választottam.
Szeretlek.
Remélhetőleg az érzelmi kötődést testi vonzalom követi.
Edmond, te perverz gazember!
A poénjaid miatt szerettem beléd, és tök jó volt.
Ez nem a kapszula.
Vajon a kinézet, a bőrszín vagy az önbizalomhiány közéjük állhat?
Téged zavar, hogy lelkes vagyok. Ez fáj!
- Nem kényszeríthetsz házasságra. - Nem kényszerítelek semmire, Nick!
Te kérsz most arra, hogy menjek el!
Meggyőzött arról, hogy feleségül fog venni.
Valami nem stimmel.
- Nem te vagy az igazi. - Úgy érzem, a halálomon vagyok.
Teljesen összetörted a szívem.
Semmibe veszel, és nem vállalod a felelősséget a hibáidért.
Ha nem érzem, hogy hibáztam, nem kérek bocsánatot.
- Tudnád, hogy nem gondolom komolyan. - Ezzel hozol ki teljesen a sodromból!
Te amúgy nem szoktál összepakolni magad után?
- Nem szoktál kimosni? - Így van.
Hazajön a melóból, és megiszik egy vagy két sört.
Én nem ilyen életet élek.
Áruld el, mit vársz tőlem!
Nem.
Felnőtt ember vagy.
Folyton úton vagyok. Például teniszezek. Szeretném, ha néha te is velem tartanál.
Nem tudok szerda délelőtt tízkor elmenni teniszezni.
Te nem akartad, hogy a pénzről szóljon.
Azokkal a baromi gazdag üzletemberekkel,
akikkel ilyeneket csináltál, nem jött össze.
Ezért választottál engem.
EGY NAP AZ ESKÜVŐKIG
Erről van szó!
LÁNYBÚCSÚ
Nyomjad, Meg!
LEGÉNYBÚCSÚ
Egészségetekre! Izgatott vagyok. Meg fogok változni.
- Nem leszek már a régi. Nem is lehetek. - Ja.
Egy házasságban nem mondhatod, hogy: „Elegem van. Elmegyek.”
- Igaz. - Ki kell tartani. Küzdeni kell.
Jordan feltétel nélkül szeret.
Megnevettet.
És biztonságban érzem magam mellette.
Ha rossz napom van, vagy épp szarul nézek ki, elfogadja.
Nem érdekli.
- Ebbe a srácba szerettem bele. - Igen.
A legnagyobb bizonytalanságot az életmódbeli különbségünk okozza.
- Nem akarok mindig egyedül utazni. - Nem hát.
Jordanben vagy bizonytalan,
vagy abban, hogy változtass az életmódodon?
Mindannyian erről beszélgettünk.
- Jó kérdés. - Elárulom, mi a legnagyobb parám.
Hogy azért fogsz igent mondani, mert imádod a kisfiút.
A gyerek meg fogja bonyolítani az érzéseidet.
Már meg is tette.
De közben meg mi lesz, ha igent mondasz, és csodás családod lesz?
- Tudom. - És ez az, amit nem tudunk.
Mi van, ha mesés élete lesz egy gyerekkel, aki baromira imádni fogja?
- Hát igen. - És sok szeretetet adó közös gyerekekkel.
Jó sok a talán. Jó sok a kérdőjel.
Mi van veled és Antonnal?
Az oroszoknál az a hagyomány, hogy a férfi tartja el a családot.
Csak lehet, hogy nem fogtok olyan nagy lábon élni.
- Nagyon jól keres. - Persze.
Vagyis inkább csak jól.
- Persze. - Azért nem nagyon jól, de…
Nem zavar, hogy kamionsofőr?
Sokan lenéznék emiatt, főleg egy ilyen kaliberű nő, mint te.
Ha valaki azt mondaná nekem, hogy imád kamionsofőr lenni,
és egész életében az akar lenni, akkor azonnal leírnám.
Anton viszont borbélyüzletet tervez nyitni,
vagy valamilyen éttermet.
Rengeteg potenciál van benne.
De az is benne van a pakliban, hogy örökre kamionsofőr marad.
Miről beszélsz?
Csak mondom.
Két lehetőség van.
Hamarosan mindketten elvált nők leszünk. Nem akarjuk, hogy…
Beszélnék pár boldog házasságban élő nővel!
Ez az igazság. A mostani énjéhez kell hozzámenned.
És ha a mostani énje nem megfelelő a számodra,
akkor nem ő az igazi.
De lehet, hogy a mostani énje megfelelő, és egész életedben boldog lehetsz vele.
Igen vagy nem?
Ali sok törődést igényel? Abszolút.
Jól bánik a pénzzel? Nem.
Főz és takarít? Nem.
De vannak dolgok, amiket többre tartok ezeknél.
- Hát igen. - Hajlandó vagyok beleugrani?
Igen. Igent fogok mondani.
Na és ő?
Vegyétek fel a gyűrűket, csajok!
Mintha nem lenne elég nagy.
- Hány karátos ez? Húsz? - Ez nagyon illik hozzám.
Alig várom, hogy összeköltözzünk, és kialakuljon a rutinunk.
A feleségeddel, egy boldog családi fészekben.
Jordan megvalósítja az amerikai álmot.
VAK SZERELEM
ALI ÉS ANTON ESKÜVŐJE
Köszönöm!
Köszi!
A mai életem legfontosabb napja.
Egészen brutális, de a legjobb értelemben.
Ez annyira cuki!
Te jó ég!
A legjobb esetben
felhúzhatom a karikagyűrűt az ujjára,
és együtt sétálunk ki innen.
Szeretem őt.
Köszönöm!
Nagy nap a mai.
Nősülni akartam, megtalálni az igazit. És ma a szerelmünket ünnepeljük.
Basszus, ez durva!
Mindketten családot akarunk, és szerintem Aliből remek anya lenne.
„Végre eljött a várva várt napunk.
Bár nem is kellett olyan sokat várni rá.”
Attól félek ma a leginkább,
hogy Ali nemet mond az oltárnál.
ALINE LAKOSZTÁLYA
Olyan édes volt!
A legjobb barátja menyasszonya rám írt ma reggel,
hogy: „Bízz a megérzéseidben! Gyönyörű nap lesz a mai.
Várom, hogy lássalak.”
Ez az a lány, aki mesélt neked a srácok bulijairól?
Nem, ők nem jegyesek.
Ja, értem. Oké.
És még csak három hónapja vannak együtt.
- Értem. - Szóval nem tudom, mennyire pontos…
- Az infója? - Az infója, igen.
És az elmúlt hetekben nem láttam semmi aggasztót.
- Értem. - És az örömanya hogy van?
Félek, mert Anton iszik alkoholt.
Az én családomban nem szokás alkoholt inni.
Aggódom emiatt, értitek?
Én iszom alkoholt.
De nem mindennap.
Szerintem lehetnél vele egy kicsit elnézőbb.
Ez nincs rendjén. Nagyon nem tetszik.
Értem.
ANTON ANYUKÁJA
Basszus! Ezek nem egyformák.
Hol van az én drága fiam?
- Miben segíthetek? - Nem jó a zokni.
- Nem egyformák? - Ja, nem egyformák.
Elképesztő, nem?
- Ez jó jel. - Igen? Ez komoly?
- Tényleg jó jel. - Nem kamuzol?
- Nem. Tényleg jó jel. Ne aggódj! - Komolyan?
Nem kamuzol?
- Nagyon szeretlek. - Én is téged. Régóta vársz?
Ne mutogasd a zoknidat! Nem fog feltűnni.
Csak egy kis csík.
Ez legyen a legkisebb gondod, jó?
Mondd csak! Hogy érzed magad?
Egy kicsit aggódom.
Ne aggódj! Isten mindent lát. Hadd áldjalak meg!
Édesanyádként megáldalak.
Te vagy az én drágaságom, a kincsem, a kedvencem, az örömöm.
A legjobb dolog az életemben.
Na jó, nyugi!
Nagyon kapkodod a levegőt.
Ideges vagy. Nem akarom, hogy az legyél.
Tudod, gyermekem, te vagy a világon a legjobb.
Nincs miért aggódnod.
Alinek értékelnie kell a lelkedet és a tulajdonságaidat.
- Oké? - Igen.
Mert az életben nem mindent lehet pénzben mérni.
- Nem bizony. A lélek a legfontosabb. - Persze.
Ha nemet mond, akkor ennyi volt.
Ha igent mond, tapsolni fogok.
Csak nyugalom!
Gyere! Segítek felvenni a zakódat.
Nem kell. Megoldom. Köszi!
- Segítek. - Köszönöm!
Hadd öleljelek meg!
- Ott találkozunk. - Mindennél jobban szeretlek.
- Te vagy az én kicsikém. - Szeretlek.
Drágám, maradj még! Isten áldjon! Ne aggódj semmi miatt, jó?
- Jól vagyok. Semmi bajom. - Szeretlek.
Én is téged.
Megtaláltam az igazit, és az még kérdéses, hogy számára is én vagyok-e az,
de én úgy érzem, hogy ő az igazi.
Te jó ég!
- Olyan szép a ruhád! - Annyira szép!
Te jó ég! Tökéletes.
Tetszik?
Imádom.
Olyan szép!
- Hogy érzed magad? - Istenem!
Ki ez a nő?
Csodásan nézel ki.
Fogd a kezem!
Köszi, lányok! Mindenki nagyon csinos.
Tudod, hogy nagyon szeretlek.
Te tudod, mi a legjobb neked, oké?
Én támogatlak, akárhogy is döntesz.
Rám mindig számíthatsz.
- Oké. - Oké?
- Szeretlek titeket! - Szorítod a kezem!
Az én kezemet is szorítod!
Kint találkozunk. Szeretünk! Tökéletes vagy.
Rúzsos a fogad.
Gyönyörű a sminked. Nagyon tetszik.
Köszönöm.
Szia!
Nahát! Csodásan festesz.
- Köszi! - Szervusz!
- Szervusz! Örvendek. Vanete vagyok. - Én is örülök. Natalya.
- Örvendek, Vanete. - Részemről a szerencse.
- Olyan gyönyörű lányod van! - Ölelj meg!
- Csak… - Köszi, hogy eljöttél.
Gondoltam rád. Azt akarom, hogy boldog légy.
Hát igen.
Mindketten megérdemeljük.
Hogy érzel Anton iránt?
- Mit érzel? - Szeretem őt.
Őszintén.
Csodálatos férfit neveltél belőle.
- Tényleg az. - Csodálatos férfi.
Azt akarom, hogy igazán megismerd: azt, ahogy szeret, a lelkét, az érzéseit.
Hogy milyen remek ember.
Szeretném, ha tudnád.
Igen. Tudom.
Gyönyörű nap a mai.
Igen.
És szeretem őt.
- Gyönyörű a nap, a helyszín, és te is. - Köszönöm.
Remélem a legjobbakat. Bármi is történik, az lesz a legjobb, nem?
De.
A fiad nagyon kedves. Nagyon kedvelem.
- Köszönöm. - Nagyon kedvelem, tudod?
Csak hallgass a szívedre!
Igen. Ezt szoktam mondani.
Hogy mindig hallgass a szívedre. Tudod?
A legjobbakat kívánom. Hallgass a szívedre! Nagyszerű lány vagy.
- Mindenki legyen boldog! - Igen.
- Nagyon köszönöm! - Nincs mit. Örülök, hogy látlak.
- Én is. - Köszönöm!
Gyönyörű vagy.
Jó. Rendben.
Szia, szépségem!
ALI NŐVÉRE
Szia!
- Olyan szép vagy! - Te is!
Micsoda frizura!
Ki ez a lány?
- Hadd öleljek meg mindenkit! - Minden oké lesz. Hiszek benned.
- Oké. Köszönöm. - Megérdemled.
Akármi történik odakint, ránk számíthatsz.
- Megvered, ha nemet mond? - Igen. Nem verem meg, csak…
„Nem érdemelted meg. Húzz innen!”
Szia, Cris!
Szia, kishúgom!
- Úgy néz ki, mint egy baba! - Ugye?
ALI NŐVÉRE
Szia!
Hogy vagy?
Meg sem tudlak ölelni.
- Tudom. Semmi baj. - Annyira hiányoztál!
Köszi, hogy eljöttél!
Ne feledd, bármi is fog történni odakint, nem fog tetszeni!
De meglátjuk, mi lesz.
Érted? Nem helyeseltem ezt, de…
Felnőtt ember vagy.
És nagyon szeretlek.
Te vagy a legjobb barátom, és szeretném, ha boldog lennél,
úgyhogy ha úgy érzed, hogy ez fog boldoggá tenni, akkor hajrá!
Jó.
Oké?
- Szeretlek. - Én is téged.
Mindjárt elájulok.
De talán inkább jó értelemben. Jó fajta ájulás lenne.
- Nincs több mondanivalóm. - Tudom.
Oké?
Ölelj meg!
Oké.
- Leesett a fátylam? - Tessék?
- Nem esett le? - Nem.
Készen állsz.
Oké.
- Szeretlek. - Én is téged.
Kint találkozunk.
Most kinyílik a varázskapu,
és minden olyan lesz, mint egy tündérmesében.
ALI NEVELŐAPJA
Ez…
Köszönöm!
Mindjárt elájulok.
Ügyes leszel.
Gyönyörű vagy.
- Köszönöm. - Álomszép.
Érkezik a menyasszony.
Jóságos ég!
- Szeretlek. - Én is téged.
Köszönöm, Des.
Isten áldjon!
Istenem!
Szia!
Csodásan nézel ki.
- Köszönöm. - Istenem!
- Megigazítom az uszályodat. - Köszönöm!
- Álomszép vagy. - Köszönöm!
Foglaljanak helyet!
Anton és Aline!
Időt szántatok arra, hogy megtanuljátok, mi nevetteti meg a másikat.
Akárcsak azt, hogyan támogassátok egymást, ha nem olyan könnyű az élet.
A házasság egy életre szóló szerelem kezdete,
és a másik feletekért való, egész életen át tartó keresés vége.
Ennek során nem a tökéletes párt keresitek,
hanem azt a szívet, amely hagyja dobogni a tiéteket.
A tökéletes tempójában.
A szerelem lényege nem az örök boldogság,
hanem az, hogy megírjátok a saját történeteteket.
Ez a nap, az esküvőtök napja
emlékeztetőül szolgál arra, hogy mit ért el már most a szerelmetek,
és hogy mit tud még elérni
az előttetek álló hosszú évek alatt.
Elképesztően szép vagy. Gyönyörű.
De azért szerettem beléd, mert nagyon egymásra hangolódtunk,
mert ugyanazok a céljaink, és ugyanolyan a világnézetünk.
Voltak hullámvölgyeink. Volt, hogy megkérdőjeleztük egymást.
De a jó dolgok nem adják könnyen magukat.
Egyszerűen leírhatatlanul szeretlek.
Izgatottan várom a közös jövőnket,
és izgatott vagyok, amiért az összes jelenlévő
a nagy közös családunk tagjává válik.
Köszönöm.
Nagyon könnyű volt beléd szeretni.
A jellemed, a hozzád közel állók iránti szereteted,
az a mély törődés, amit mindenki kap tőled,
az, ahogy támogatsz engem…
Nem tudtad, hogy nézek ki, de mindenestül elfogadtál,
és ez a mai napig így van, akkor is, ha nem értünk egyet.
Voltak nézeteltéréseink, de szerintem tudjuk azt,
amit tudnunk kell ahhoz, hogy meghozzuk ezt a döntést.
Igen.
Anton és Aline!
A mély érzelmi kapcsolatotok alapján döntöttetek úgy,
hogy eljegyzitek egymást, és együtt élitek le az életeteket.
A kinézet, a kor, az anyagi helyzet
és a világ felszínes dolgai számotokra nem számítottak.
Ideje eldönteni, hogy a szerelem valóban vak-e.
Egybekeltek, és házastársakként élitek tovább életeteket?
Vagy örökre búcsút vesztek egymástól?
Anton! Kijelented, hogy házasságra kívánsz lépni Alinevel,
és hogy a mai naptól fogva egymáséi lesztek?
Ígéred, hogy szeretni és tisztelni fogod betegségben és egészségben,
és soha el nem hagyod, amíg a halál el nem választ?
Igen.
Aline!
Kijelented, hogy házasságra kívánsz lépni Antonnal,
és hogy a mai naptól fogva egymáséi lesztek?
Ígéred, hogy szeretni és tisztelni fogod betegségben és egészségben,
és soha el nem hagyod, amíg a halál el nem választ?
Nem mehetek hozzád.
Basszus!
Úgy érzem, hogy az az ember, akibe beleszerettem a kapszulában,
nem ugyanaz, mint akivel a való életben együtt voltam.
Nagyon sajnálom.
- Haver! Semmi baj. - Jól vagy?
Sajnálom, tesó.
Így lesz a legjobb. Semmi baj.
Lesz ez még jobb.
- Semmi baj. - Tudod, hogy minden rendben lesz.
Az intuíció sosem hazudik. A szíved sosem hazudik.
Ez aztán a kőszívű ribanc!
- Igen, szerintem is. - Igen!
Melletted vagyunk.
Istenem!
- Túl vagy rajta! - Haza akarok menni.
Menjünk!
- Sétáljunk egyet! - Haza akarsz menni? Menjünk!
Mindent elmondtál. Kiöntötted a szíved és a lelked.
- Ha ő ezt nem értékelte, akkor ez van. - Bármelyik lány örülhetne neked.
- Erre gondolj! - Kösz, haver!
Anyám!
Segítsetek levenni a ruhát!
Csak le akarok ülni.
Ha ez segít, még sosem láttam ilyen csinos szökött menyasszonyt.
Ugye?
- Ülj le! - Istenem!
- Kérsz vizet? - Igen.
Főleg amiatt buktál ki, hogy megbántottad Antont?
Igen.
Tudod, mi lett volna ennél is bántóbb? Ha hozzámész úgy, hogy nem ő az igazi.
Istenem!
Tudom.
Sírd ki magad!
Nagyon nehéz volt otthagyni. Szinte sajnálom, hogy nem ő mondott nemet.
Nagyon reménykedtem abban, hogy ha ott állok vele szemben,
megnyugszom, és biztos leszek magamban.
Nem úgy éreztem magam, ahogy ebben a pillanatban kellene.
Úgy érzem, nem volt túl őszinte az életmódját illetően.
Ami az ivást, a bulizást, az aktivitást és az egészséges étkezést illeti.
És néhány dolog, amit a barátain keresztül tudtam meg Antonról,
megváltoztatta a róla alkotott képemet.
Nagyon szar érzés, hogy én hagytam faképnél őt.
Ali azt mondta, hogy úgy érzi,
más ember vagyok, mint a kapszulában.
Nem tudom, a külsőmmel vagy a vonzalommal volt-e baj,
vagy azzal, ahogy együtt éltünk,
de azt kijelenthetem,
hogy én mindent megtettem érte, és…
Ez kurva szar érzés.
Kurva szar.
KALYBRIAH ÉS EDMOND ESKÜVŐJE
MENEDÉK
Ma van az esküvőm. Egy új élet kezdete.
Jaj, de szép!
Miért kezdek máris elérzékenyülni? Ez durva.
Ez nagyon szép.
Annyira elérzékenyültem!
Ez Edmond gyűrűje?
Jaj!
Na, ez az én kis rezidenciám.
Nem semmi.
Nagyon szeretem Kalybriah-t.
Anyám!
Sosem éreztem ilyen szerelmet.
Pontosan ezért imádkoztam.
Készen állok. Készen állunk.
Készen állok igent mondani, és megnősülni. Nem húzom fel a nyúlcipőt, de nem ám!
Anyám!
Hajrá!
Szia!
- Szia, szépség! - De jól nézel ki!
- Sziasztok! - Szia, dögöském!
- Szia! - Nézzenek oda!
Most jöttem. Nem kéne bőgnöm.
- Már… - De jó a hajad!
- Szia! - Köszönöm!
Nagyon ügyes voltál.
- Köszönöm! Nem néz ki rosszul? - Nem!
Akkor jó, mert így marad.
Jó, de miért sírsz?
Elérzékenyültem. Olyan szép ez a hely! És pont megjött…
Láttátok a „Kalybriah lakosztálya” táblát?
- Igen. - Olyan cuki!
Edmondban egy szerető férfit látok.
Egy igyekvő férfit.
Egy gyógyuló férfit.
Egy fejlődő férfit.
Egy makacs férfit.
Te jó ég! Baromi makacs!
De érzem, hogy szeret.
Az egészen biztos.
Anya vajon hol jár?
Esélyes, hogy Edmonddal dumál.
- Most komolyan. - Imád Edmonddal lenni.
- Jó napot! Micsoda meglepetés! - Szia, drágám!
- De jó látni! - Önt is.
- Nagyon örülök. - Én is.
Jól nézel ki. Hogy vagy?
Jól. Most meglepődtem.
Gondoltam, beugrom Edmondhoz,
és vetek rá egy pillantást, hogy tudja, milyen izgatott vagyok.
Ki jön még?
A görkoris barátaim.
És az ötödikes tanárnőm a férjével.
Itt van az apukám. Ő még nem ismeri KB-t.
Most fogja először látni.
Anyukám nem tudott eljönni.
- Ez elég nehéz. - Hát igen.
De nem Kalybriah miatt nem jött el.
- Magánjellegű gondok miatt. - Értem.
Nagyon szomorú vagyok emiatt. Jó lenne, ha itt lenne.
Anyukám nélkül nem lennék ma itt, ezért nagyon szerettem volna, ha eljön.
Attól, hogy most így döntött, ne gondold azt, hogy nem vagy fontos neki!
Lehet, hogy most olyan időszaka van, hogy mással kell foglalkoznia.
- De ne törj le emiatt! - Jó.
De attól még fáj.
És erre nem lehet olyat mondani, ami helyrehozná.
Ne hagyd, hogy ez elrontsa a napodat! Akikre szükséged van, itt vannak.
Ilyen az élet.
És pár órán belül meg kell békélned vele.
- Pár órán belül. - Pár óra alatt összeszeded magad.
Hálát adok Istennek Kalybriah-ért.
Csak nem…
Csak azt akarom, hogy mindig jó legyen.
Köszönöm, őszintén. Szerelmes vagyok Kalybriah-ba.
Áldásomat adom rátok. Menni fog. Felnőttek vagytok.
- Azt akarom, hogy boldogok legyetek. - Köszönöm.
Ma van az esküvőm, és…
Tudom. Örülök, hogy nincs rajtam smink,
mert már tönkretettem volna,
mert annyira izgulok értetek, hogy a könnyeimmel küzdök.
- Köszönöm, asszonyom! Köszönöm, Ieasha! - Hálás vagyok érted.
- Köszönöm, hogy őt választottad. - Még szép.
Visszafojtott lélegzettel várjuk, hogy elbűvöljetek minket.
- Köszönöm szépen! - Jól van.
- Hamarosan találkozunk. - Igen.
Nem kellett volna sírnom, Edmond.
Oké. Szia, drágám!
Sziasztok, lányok!
Szia, kincsem!
Szia, szépségem!
Mi az? Sírni fogsz?
Mindjárt elsírod magad, anya. Szia!
- Végre! - Tudom.
És a szerkód! Na, mutasd magad!
Jó, hogy nincs kész a sminkem. Szétfolyt volna.
Tényleg itt az esküvő.
- Felnőtt nő lettem. - Van pulzusom?
- Be kell fejeznie a hajadat? Oké. - Beteszi a hajtűimet.
- Beszéltem Edmonddal. - Meglátogattad?
- Igen. - Ez csodás, anya.
- Valamiért olyan szimpi. - Remek ember.
Az biztos, hogy szeretjük egymást.
Igen!
Ez szuper.
Iszonyatosan szeretem.
Oké.
EDMOND TANÁRA
Nahát!
Nagyon különleges érzés, hogy itt van az ötödikes tanárnőm.
Megnősülsz!
Gyerekkoromban nem volt senki, aki vigyázzon rám,
és ő volt az őrangyalom, igazából.
Jóságos ég! Drága fiacskám!
Sokat segített nekem.
Rosszak voltak a jegyeim, de ő korrepetált,
és még ételt is kaptam tőle, mert otthon nem volt mit vacsoráznom.
Megkérdezte, mit kérek. Vett nekem szendvicset.
Hogy egyek valamit lefekvés előtt.
Szigorú volt velem, amikor arra volt szükség.
Támogatott.
Őszintén nem tudom, hol tartanék most nélküle.
Mindig mellettem álltál…
Mindig, még azután is…
Mindig biztos pont leszek az életedben. Ezt megígérem.
- Mindig. - Hálás vagyok érte, tanárnő.
- Ez természetes. - Annyiszor imádkoztam érted!
És nem hagyom abba, mert mindent megérdemelsz.
Nagyra értékelem.
Keményen hajtok, dolgozom. Muszáj tepernem.
Te ilyen vagy.
Nem akartam sírni. Olyan vagyok, mint egy büszke anya.
- Tényleg. - Jó ég!
- És ő az igazi. - Igen.
- Coloradóba kellett jönnöd érte. - Így igaz.
Úgy örülök, hogy eljutottál idáig.
Tisztellek. Nagyszerű, érző szívű ember vagy.
- Nagy hatással voltál az életemre. - Te tettél ilyen tanárrá. Egyértelműen.
Miattad teljesen más szemmel nézek a tanításra,
és a diákokkal való kapcsolatra…
Már a legelején megváltoztattál.
Te is engem.
Ötödikes koromban rossz úton jártam.
Te voltál a legkeményebb dió, de tényleg.
Az első napon hátul táncikáltál és énekeltél,
miközben próbáltam tanítani…
És rájöttem,
hogy minden egyes szavamra figyeltél.
Hogy nem lesz baj.
Most már mindenkinek tanítok, körbejárok,
táncolok, mert tőled megtanultam, hogy így is taníthatok.
És láss csodát!
Láss csodát!
Lediplomáztál. Odatetted magad, hogy eljuss idáig.
És most megnősülsz!
Nincsenek rá szavak, de az, hogy eljöttél…
Már úgy hozzászoktam… Mindig tanárnőnek foglak hívni.
Szeretnélek Jessie-nek szólítani, de…
- Igen, szólíthatnál a nevemen. - Tudom, de…
Vagy hívj anyának vagy pótanyának!
Pótanya vagy anya, de tényleg…
Sokat jelent, hogy büszke vagy rám. Ez motivál.
- Mindig büszke voltam rád. - Teszek róla, hogy így maradjon.
- Tényleg. - Jól van.
- Menni fog. - Bizony.
- Jól van. Menni fog. - Menni fog. Igen.
- Imádkozom érted. Szeretlek. - Köszönöm.
Én is nagyon szeretlek.
Jól van.
Hamarosan találkozunk.
- Szia! - Szia!
Kezdődik.
Olyan szép!
Gyönyörű.
Hűha!
Lenyűgöző vagy.
Köszönöm!
- Hamupipőkének érzem magam. Várj! - Tényleg.
Pár perc múlva kezdődik az esküvőm.
Jóságos ég!
Szeretem Edmondot, az biztos. Tényleg szeretem.
Ölelj meg!
- Szeretlek. - Alig várom, hogy lássalak!
- Elsétálunk az oltárhoz. - Köszönöm. Szeretlek.
- Én is téged. Szép vagy. - Köszi! Te is.
Köszönöm!
- Vártam ezt a napot, és végre eljött. - El bizony.
Az egyetlen Edmond Lee Harvey.
- Hajrá, haver! - Ja.
Menni fog.
- Nemsokára találkozunk. - Jól van.
Sziasztok!
Pár perc múlva kezdődik az esküvőm.
Nagyon jól érzem magam.
Jól érzem magam.
Köszönet az én drága KB-mnek.
Hajrá, Edmond és KB!
EDMOND APUKÁJA
Köszönöm!
- Ez kész őrület! - Élvezd ki!
- Ez komoly. - Komoly bizony.
- Erre nem számítottunk. - Nem, soha.
A tízéves éned nem számított erre.
Ez csak egy új kezdet.
Igen, az.
Nem lesz mindig könnyű.
- Készen állok rá. Készen állok. - Tudom.
Készen állsz életed legjobb részére. De ha lesznek gyerekeid, még jobb lesz.
Szeretnék gyerekeket. Bármikor. Sportolókat.
- Igen. - Igen.
Majd jól lefoglalnak.
Nagyszerű ember vagy.
Csodás dolgokat fogsz tenni életed következő részében.
Köszönöm, Jessie!
- Nahát! A keresztnevemen szólítottál. - Próbálkozom.
Ez az!
Mi újság?
Mi újság, Brian?
Jól van.
Szeretlek.
- Menni fog. - Igen, köszönöm.
Tessék, Edmond.
Te jó ég!
Menni fog.
Hirtelen nagyon ideges lettem.
- Szeretlek. - Én is téged.
Kérem, álljanak fel!
Te jó ég!
- Készen állsz? - Szeretlek.
- Vigyázz rá! - Úgy lesz.
Olyan jól nézel ki! Gyönyörű vagy!
- Na… - Olyan gyönyörű vagy!
- Megölelnél? - Igen.
- Annyira szép vagy! - Szeretlek. Olyan jól nézel ki!
Nagyon szeretlek. Tényleg. Esküszöm.
- Én is téged. - Nagyon szeretlek.
Kérem, foglaljanak helyet!
Az én kicsikém!
Nagyon szeretlek.
Edmond és Kalybriah!
Remélem, a házasságotok menedéket nyújt majd számotokra,
amely mindkettőtökből kihozza a legjobbat.
Az öröm mellett minden házasságban vannak nehézségek.
Remélem, a nehéz időkben emlékezni fogtok a mai napra
és arra a szeretetre, amit most éreztek.
Bánjatok tisztelettel egymással,
és emlékeztessétek egymást arra, hogy mi hozott össze titeket!
Elköteleztétek magatokat egymás mellett,
és vállaljátok, hogy támogatni fogjátok egymást.
Beleszerettem Kalybriah-ba.
Annyira szeretlek!
Megőrülök érted.
Igen?
Most teljesen szét vagyok esve, de annyira szeretlek.
Pont ilyen nőért imádkoztam. Komolyan mondom.
Szeretlek. Akarlak.
Készen állok mindarra, amiről beszéltünk:
a jövőnkre, a gyerekekre. Vállalom a felelősséget.
Készen állok arra, hogy tovább fejlődjek.
Jobbak leszünk együtt, mint valaha.
- Igen. - Jó páros vagyunk.
Nagy terveim vannak. Vagyis terveink.
- Készen állok. - Igen.
Biztos vagyok benne.
Tégy próbára! Bírni fogom.
- Igen, tudom. - Annyira szeretlek!
Az én drága Leem!
Könnyű volt beléd szeretni.
Olyan könnyű volt beleszeretni abba, amit meséltél magadról!
A múltad alakít téged. Soha ne bizonytalanodj el emiatt!
A múltad lényegében te vagy.
Részben a múltad miatt szerettem beléd.
Az őszinteséged, az optimizmusod,
az, hogy nem a rossz, hanem a jó oldalra koncentrálsz,
nagyon meggyőzött.
Nagyon erős vagy. Nagyon őszinte vagy.
Mindenki szeret téged. Nem hazudsz. Tudod?
És nagyon örülök, hogy te vagy az, akibe beleszerettem.
Formáltál engem. Segítettél fejlődni.
Rámutattál olyan hibáimra, amikről nem is tudtam.
Ha te nem vagy, nem jövök rá. Csodálatos ember vagy.
És nagyon örülök, hogy engem választottál.
- Baromira szeretlek. - Én is baromira szeretlek téged.
Nagyon szeretlek. Tényleg.
Kalybriah és Edmond!
A mély érzelmi kapcsolatotok alapján döntöttetek úgy, hogy eljegyzitek egymást,
és együtt élitek le az életeteket.
A kinézet, a kor, az anyagi helyzet
és a világ felszínes dolgai számotokra nem számítottak.
Ideje eldönteni, hogy a szerelem valóban vak-e.
Egybekeltek, és házastársakként élitek tovább életeteket?
Vagy örökre búcsút vesztek egymástól?
Edmond! Kijelented, hogy házasságra kívánsz lépni Kalybriah-val,
és hogy a mai naptól fogva egymáséi lesztek?
Ígéred, hogy szeretni és tisztelni fogod betegségben és egészségben,
és soha el nem hagyod, amíg a halál el nem választ?
Igen.
Kalybriah!
Kijelented, hogy házasságra kívánsz lépni Edmonddal,
és hogy a mai naptól fogva egymáséi lesztek?
Ígéred, hogy szeretni és tisztelni fogod betegségben és egészségben,
és soha el nem hagyod, amíg a halál el nem választ?
Sajnálom.
Nagyon sajnálom.
Olyan nőt érdemelsz, aki teljesen biztos magában,
és én most nem vagyok az.
De az, hogy nemet mondok, nem azt jelenti, hogy nem szeretlek.
Nem azt jelenti, hogy nem fogadlak el.
Tudom. Annyira sajnálom!
Ne…
Mi a franc?
Ez nem volt könnyű.
Nem volt könnyű döntés.
Nagyon sajnálom.
Borzasztóan sajnálom.
Nagyon sajnálom.
Annyira sajnálom!
- Jól vagy? Ha… - Muszáj azt kell mondanom, hogy igen.
- Nem. - Jól vagyok. Nem vagyok jól.
- Ilyen egy erős ember. - Jól vagyok, csak mégsem.
Nincs ezzel semmi baj.
És sajnálom, hogy miattam nem vagy jól.
- Sajnálom. - Nem vagyok jól.
Igazán sajnálom.
Akárhogy is, tisztellek.
Én is téged.
- Nagyszerű vagy. - Nagyon jóképű vagy.
Köszönöm. Te meg annyira jól nézel ki!
Vakon szerettem beléd, de olyan szép vagy, basszus!
Még sosem láttam ilyen jó testű pasit.
Köszönöm, hogy ilyen megértő vagy!
Csodálatos vagy.
Nem vagy kevés.
De a kétségeimmel foglalkoznom kell.
Tudom, hogy volt elég időnk.
De nehéz döntés volt, tudod?
- Csak… - Mi a baj?
Tudom, milyen jó lett volna…
Legalábbis egy idő után.
- Soha nem írnálak le. - Tudom.
- Nagyon beléd szerettem. - Hallgatlak.
Én is beléd estem.
Őszintén. Azért maradtam, mert beléd estem.
Nagy lökést adtál az életemnek.
Hatalmasat. Soha nem felejtelek el.
És ez nem volt könnyű döntés.
Addig dilemmáztam, amíg össze nem roppantam.
Nem tudtam dűlőre jutni.
De éppen az adta meg a választ, hogy nem tudtam dűlőre jutni.
Olyat érdemelsz, aki biztos magában.
- Sétálnék egyet. - Jó.
Nagyon rosszul érzem magam.
Miért?
Komolyan gondoltam ezt a döntést, de láttam, mennyire megbántottam.
Mi lett volna, ha igent mondasz? Akkor hogy…
Boldogtalan lettem volna.
- De Edmond remek ember. - Tényleg remek ember.
Annyira bánt a dolog!
Ne bánkódj amiatt, hogy magadat választottad!
- De bánt. - Ne bántson!
Nyilván fáj, mert nem akarunk megbántani másokat.
De az lenne a legrosszabb, ha hazugságban kellene élnie.
Igen.
Csak nagyon bánt a dolog…
mert tényleg szeretem őt.
Igen.
Magadra hagyjalak, vagy itt maradhatok veled?
Nem bánnám, ha maradnál.
Te jó ég!
- Istennek más tervei vannak. - Tudom.
Istennek más tervei vannak. Még nem tudod, mik azok.
Esküszöm, hogy nagyon jól bántam vele.
- Tudom. - Mármint…
Tudom.
Mármint nem… Csak…
Nem volt gyémánt.
Lehet, hogy zafír volt. De valahol vár egy gyémánt.
- Igen. - Gyémántot érdemelsz.
De most nagyon nehéz. Ez volt a legjobb esélyem.
- Ez nem igaz. - De.
Mindent megpróbáltam. Még ezt is.
- Mi más van még? - Ezt rosszul látod.
Rossz emberrel házasodsz össze, és elválsz,
vagy megtalálod az igazit, aki hajlandó végigjárni veled az utat.
Mindenki szeret téged, aki megismer.
Még azok a tanárok is szerettek, akiket az őrületbe kergettél.
Mindannyian.
Amikor elmentünk az egyetemi focimeccsedre végzős korodban,
ott voltak miattad a szakácsok a menzáról,
mert minden egyes emberre hatással vagy.
Ragyogsz.
Igen.
Anyám!
Arra számítottam, hogy igent mond.
Megdöbbentő, hogy nemet mondott.
Ebben nincs semmi jó. Egyszerűen…
Ez szar érzés. Fáj.
Ha mindent megteszel valakiért, és a lehető legjobban bánsz vele…
Annyira megbántott!
Nagyon fáj.
Továbbra is magányos vagyok.
Szia!
Mi újság? Milyen napod volt?
Hajnali fél ötkor felébredtem.
Teljesen ki voltam készülve.
Olyan érzésem van, mintha teljesen mások lennénk.
Szerintem nem vagyunk annyira mások. Folyton ezt mondod, de én nem látom.
Eléggé mások vagyunk.
Te nagyon egyszerű vagy, és…
mindennap ugyanazt csinálod, ugyanazt eszed, és így tovább.
Te válogatós vagy, én meg ínyenc.
Na és?
Nem kell ugyanazt ennünk. Nem kell ugyanazt csinálnunk.
Úgy érzem, furcsa, hogy azt mondod, emiatt nem illünk össze.
Ha lenne egymillió… csillió dollárom, akkor mindenfélét csinálnék veled.
Tudom, Jordan. Tudom, hogy bátorítasz arra,
hogy továbbra is csináljam mindazt, amit szoktam,
de az elmúlt négy évben egyedül csináltam ezeket a dolgokat,
és most már szeretném a társammal csinálni.
Sosem jártam egyedülálló apával.
Az összes eddigi páromnak elég rugalmas volt az időbeosztása,
ahogy az összes barátomnak is, így…
Nem értem, miért engem választottál.
Nem fogtam fel, hogy ilyen kemény a helyzet.
Pedig megmondtam, hogy kénytelen leszel áldozatokat hozni.
Megmondtam.
- Ez nem könnyű. - Hát igen.
Én egy átlagos srác vagyok,
aki jó apa akar lenni, és gondoskodni akar a családjáról.
Mert mint mondtam, mindenki a te helyedben akar lenni.
Azt se felejtsd el, hogy öt év előnyben vagy hozzám képest!
Szóval… nem tudom.
Tudom, hogy teljesen megváltozhat a helyzet másfél, két vagy három év múlva.
Nagyon szerethető vagy.
És eleinte úgy voltam vele, hogy…
az ellentétek vonzzák egymást,
de még mindig vannak fenntartásaim.
És nem így kellene éreznem az esküvőm előtt.
Az esküvőnk előtt.
És még egyszer sajnálom, hogy…
Mit?
Hogy nem vagyok együttérzőbb veled.
Hogy nem vagyok megértőbb, és…
nem vagyok elég jó menyasszony.
Az van, hogy ez nem fog menni, Jordan.
Pedig nagyon szeretlek, de…
valami nem stimmel.
Mivel ezt már most tudom, nem akartam végigcsinálni az esküvőt,
és kitenni magunkat az egésznek.
Sajnálom, hogy nem szerettelek
és nem fogadtalak el úgy, ahogy kellett volna.
Tényleg sajnálom, mert megérdemled.
Köszönöm, hogy bemutattál Lucának.
Tudom, hogy az nagy dolog volt.
És…
ez nem csak neked fáj.
Én már nem nagyon tudok mit mondani, szóval…
Megpróbálom elhozni Lucát a suliból.
Sajnálom.
Szeretlek, Jordan.
Szerintem egyáltalán nem vagyunk mások, csak az életmódunk nem egyezik,
mert neki van elég pénze,
hogy ne kelljen dolgoznia többé, nekem meg nincs.
Szerintem ha lenne elég pénzem, és nem nagyon kellene dolgoznom,
akkor most összeházasodnánk.
Van olyan, amit megbántál?
Igen, azt, hogy bemutattam a fiamnak.
Úgy érzem, nem szeret igazán, és ez segít lezárni a dolgot.
A kapszulában nagyon tetszett, hogy egyedülálló apa.
Izgalmasnak találtam.
De nem gondoltam át, mekkora kihívást jelent ez,
és hogy mennyi lemondással jár
a mostani életemhez képest.
Lehet, hogy nem vagyok nevelőanyának való.
Őszintén szólva abban sem vagyok biztos…
hogy anyának való vagyok.
Nem tudom. Lehet, hogy túlságosan…
el vagyok foglalva a saját életemmel.
Csak annyit akartam ettől a kísérlettől, hogy megtaláljam a szerelmet, a páromat.
És mindig szeretni fogom Jordant.
De nem ő a társam.
Jóságos ég!
Ne add fel! Menj tovább!
Jó.
De értem, hogy megbántott.
Tudom.
A szerelem lényege nem az örök boldogság,
hanem az, hogy megírjátok a saját történeteteket.
Nem egyetlen pillanatról szól, nem is erről,
hanem az összesről.
A nagy vallomásokról…
- Szeretlek. - Én is téged.
- Az eljegyzésről… - Eljegyeztek!
…de főleg a nagy pillanatok közötti rengeteg apró pillanatról.
Tudtad, mire vállalkozol!
Bajban vagy.
- Tényleg? - Igen.
Kérlek, ne szólj hozzám!
Ez igazi szerelem.
Bajban vagyok.
A hétköznapi teendőkről.
Egészségetekre!
A barátokkal együtt töltött időről, a vacsorákról, az összebújós estékről,
és arról, amikor elalszotok egymás mellett.
Ezek a hétköznapi pillanatok egyetlen közös élménnyé olvadnak össze.
Ez az én pasim!
Ez a ti történetetek.
A feliratot fordította: Gribovszki Réka