Вітаємо в «Любов сліпа»!
РАНІШЕ В ШОУ
Закохуватися — захопливо, страшно.
Думаю, саме так і почуваєшся,
-коли закохуєшся. -Як мило!
Ви матимете можливість закохатися в людину лише за її душу.
-Я буду твоїм мужчиною. -Чудесно!
-Я тебе кохаю. -І я тебе, Аліні.
Медісон, ти вийдеш за мене?
-Так! -Так!
Так.
-Дякую, сонечко. -Тільки б не розридатися.
А тоді ти побачите своїх наречених уперше.
Ти неймовірна.
Ти це знаєш?
Мій шоколадний король.
-Ти ідеальна. -Дякую.
Дотепер ваш потяг був оснований виключно
на емоційному зв'язку.
Ми зірвали куш. Я радий, що обрав тебе.
Я тебе кохаю.
Сподіваємося, цей емоційний зв'язок переросте у фізичний.
Брудний ти розпуснику!
Я покохала тебе за жарти. Нам було так легко й весело!
Ми вже не в кімнатах.
Чи зовнішність, раса, стиль життя, комплекси розлучать їх у реальному світі?
Тебе непокоїть, що я рада бути з тобою. Це боляче.
Ти не змусиш мене піти під вінець.
Я ні до чого тебе не змушую, Ніку!
Це ти кажеш мені йти геть.
Він переконав мене, що стане моїм чоловіком.
Просто все якось не так.
Ти не моя єдина.
Я зараз наче помираю всередині.
Ти розбив мені серце.
Ти не відповідаєш за вчинки. Не слухаєш, коли я кажу, що ти помилився.
Якщо я не бачу провини, то не проситиму пробачення,
бо ти помітищ, що це нещиро!
Поглянь, до чого ти мене доводиш!
Тобто протягом робочого тижня ти не прибираєш після себе?
-Не переш? І… -Так.
Він приходить із роботи й випиває пляшку-дві пива.
Мені таке не підходить.
Тоді скажи, що мені робити.
Ні!
Ти доросла людина.
Я постійно в русі.
Ходжу грати в теніс. Я б хотіла, щоб ти ходив зі мною.
Я не можу грати в теніс о 10:00 ранку по середах.
Ти не хотіла, щоб усе зводилося до грошей.
З іншими хлопцями, які були багатими бізнесменами
і з якими ти все це робила, в тебе не склалося.
Тому ти й обрала мене.
1 ДЕНЬ ДО ВЕСІЛЛЯ
Так!
ДІВИЧ-ВЕЧІР
Так, Мег!
ПАРУБОЦЬКА ВЕЧІРКА
Будьмо, чуваки. Мене розпирає! Я змінюся назавжди.
Не буду таким, як раніше.
-Більше не буду. -Так.
У шлюбі не можна сказати: «Пішло все нафіг. Я йду».
НАКАЙЛА, АКІЛА ПОДРУГИ КАЛІБРІЇ
-Так. -Треба боротися.
Його любов до мене — безумовна.
Мені з ним весело.
ОЛІВІЯ ПОДРУГА МЕГАН
І дуже спокійно.
Якщо в мене поганий день чи я прокидаюся страшна, він це приймає.
Це нічого не змінює.
-Таку мене він і покохав. -Так.
БРІТТ ПОДРУГА МЕГАН
Під найбільшим питанням наразі мабуть, стиль життя, бо…
-Я не хочу завжди подорожувати сама. -Так.
Ти ставиш під питання Джордана
чи ставиш під питання… свій стиль життя?
Бо ми обговорювали цю тему.
-Гарне питання. -Чесно, найбільше я боюся,
що ти скажеш «так», бо полюбила його сина.
КЕРРІ ПОДРУГА МЕГАН
Дитина ускладнить ваші почуття.
Уже ускладнила.
Але я така: «Що як Меган скаже "так" — і прикрасить життя цієї прекрасної сім'ї?»
-Так. -Невідомо, як воно буде.
Що як в неї буде неймовірне життя, ще й дитина, яка її обожнює?
-Так. -І нові діти, які обожнюватимуть їх обох.
Тут багато сумнівів. Багато невідомого.
Як у вас із Антоном?
АЛІ, 27 МЕДСЕСТРА
Він росіянин. У них прийнято, щоб сім'ю забезпечував чоловік.
ДАРІЯ СУСІДКА АЛІ
Але він може економити.
-Він добре заробляє. -Авжеж.
Він гарно заробляє.
-Звісно. -Не золоті гори, але…
Тебе не бентежить, що він водій вантажівки?
Багато хто вважав би це мінусом, особливо жінка твого калібру.
Якби я познайомилася з кимось: «Я водій вантажівки. Люблю свою роботу.
Хочу займатися цим решту життя». Я б сказала: «Нізащо».
НІККІ ПОДРУГА АЛІ
Але він планує відкрити чоловічу перукарню, відкрити ресторан.
У нього великий потенціал.
Але є шанси, що він так і залишиться водієм вантажівки.
Що ти таке кажеш?
Просто кажу.
Існує два варіанти.
Перед тобою — дві жінки на межі розлучення. Ми не хочемо, щоб ти…
Піду поговорю з жінками, які щасливі в шлюбі.
Це правда. Ти виходиш за людину, якою він є зараз.
І якщо людина, якою він є зараз,
тебе не влаштовує, то це не твоє.
Але, може, тебе влаштовує, який він,
і завжди влаштовуватиме.
Чи готова ти це прийняти?
Чи дорого вона мені обійдеться? Ще б пак!
Чи вміє вона розпоряджатися грошима? Ні.
Чи готує й прибирає? Ні.
ДЖО ДРУГ АНТОНА
Та є речі, які для мене мають більшу цінність.
ДЖЕЙКОБ ДРУГ АНТОНА
-Так. -Чи хочу я зробити крок у невідоме?
Так. Я скажу «так».
Але що скаже вона?
Надівайте каблучки. Тримай.
А ще більших не було?
-Скільки тут каратів, 20? -Якраз на мій смак.
Я вже хочу зануритися в домашню рутину.
Бути одруженим. Мати будиночок із подвір'ячком.
Джордан от-от здійснить свою американську мрію.
ЛЮБОВ СЛІПА
ЮНІОН-СТЕЙШН ПОДОРОЖУЙ ЗАЛІЗНИЦЕЮ
ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ АЛІ ТА АНТОНА
Дякую.
Сьогодні найважливіший день мого життя.
Голова йде обертом. У хорошому значенні.
Як тут гарно!
Боже мій!
Якщо все пройде добре,
я надіну обручку йому на палець —
і ми підемо звідси разом.
Я просто… Я його кохаю.
Добре, дякую.
Сьогодні важливий день.
Я давно хотів одружитися, знайди свою половинку.
І нинішнє свято присвячено нашому коханню.
Чорт, як відпадно!
АНТОН
Ми обоє хочемо сім'ю. І, думаю, вона буде чудовою мамою.
«День, якого ми так довго чекали, нарешті настав.
Хоча насправді не так уже й довго».
Найбільше я боюся того…
що Алі скаже «ні» біля вівтаря.
АЛІНІ КІМНАТА НАРЕЧЕНОЇ
Це так мило!
Наречена його найкращого друга вранці написала мені:
«Довірся інтуїції. Сьогодні буде прекрасний день.
-Не можу дочекатися зустрічі». -Так.
Це та наречена, що розповіла тобі про вечірки?
-Ні, то дівчина, а не наречена. -Та, що дівчина. Гаразд.
І вони разом лише три місяці.
-Так. -Я не знаю, наскільки достовірна…
-Та інформація? -…інформація, так.
За минулі кілька тижнів я нічого такого не бачила.
-Так. -А як почувається мама?
Мене лякає те, що він вживає алкоголь.
У моїй сім'ї так не заведено.
ВАНЕТ МАМА АЛІ
І мене це лякає.
Я вживаю алкоголь.
Але ж не щодня.
ХЕЗЕР ПОДРУГА АЛІ
-Гадаю, йому це можна пробачити. -Це не нормально. Мені це не подобається.
Так.
НАТАЛІЯ МАМА АНТОНА
Чорт. Вони різні.
Де мій ріднесенький?
-Як тобі допомогти? -Шкарпетки — різні.
-Різного кольору? -Так, різного кольору.
Так, уявляєш?
-Це хороший знак. -Так? Серйозно?
-Це хороший знак. -Це правда?
-Ні, це хороший знак. Не хвилюйся. -Чесно?
Ти мене обманюєш?
-Я так тебе люблю! -І я тебе. Довго чекала?
Не показуй — ніхто й не помітить.
Це ж лише смужки.
Це найменше, що має тебе хвилювати.
Як ти почуваєшся?
Трішки хвилююся.
Не хвилюйся. Бог усе бачить. Дай перехрещу тебе.
Я благословляю тебе як мати.
Ти ж моя рибка, моє золотко, мій любий, моя радість.
Ти найкраще, що я маю.
Усе, розслабся.
Ти так задихався.
Ти хвилюєшся. Я не хочу, щоб ти хвилювався.
Дитинко моя, ти найкраща дитина на світі. Тобі нема про що хвилюватися.
Вона має цінувати твою душу й твої хороші якості.
-Гаразд? -Так.
Бо не все вимірюється грошима.
-Ні. Найважливіше — це душа. -Звісно.
Авжеж.
Якщо вона скаже «ні», це теж досвід.
Якщо вона скаже «так», я аплодуватиму.
Просто розслабся.
Ходімо. Я допоможу тобі вдягти піджак.
Ні, я сам. Не треба.
-Ні, давай я. -Дякую.
Рибонько, дай обійму.
-Скоро побачимося. -Люблю тебе понад усе.
-Ти моє дитятко. -Люблю тебе, мамо.
Дай обійму тебе. Іди з Богом. Ні про що не хвилюйся.
-Усе добре. -Люблю тебе.
І я тебе.
Я знайшов свою половинку. А чи я її половинка — скоро побачимо.
Але я відчуваю, що вона — моя єдина.
Боже!
-Яка гарна сукня! -Дуже гарна.
Боже! Вона ідеальна.
Тобі подобається?
Я в захваті.
Вона така гарна!
-Як почуваєшся? -Боже!
Хто ця дівчина?
Маєш чудовий вигляд.
Ось.
Дякую вам. Ви всі такі гарні!
Я дуже сильно тебе люблю.
-Мамо… -Ти знаєш, що для тебе найкраще.
Я завжди тебе підтримаю.
Завжди буду поруч.
-Добре. -Добре?
-Я так вас люблю! -Ви стиснули руку.
І вона стиснула руку!
До зустрічі. Ми тебе любимо. Ти ідеальна.
У тебе помада на зубах.
Дуже гарний макіяж. Мені подобається.
Дякую.
Добрий день!
Ти маєш неймовірний вигляд.
-Дякую. -Вітаю.
-Вітаю. Дуже приємно. Ванет. -І мені. Наталія.
-Дуже приємно, Ванет. -Дуже приємно.
-У вас така гарна дочка! -Обіймемося?
-Це просто… -Дякую, що прийшли.
Я думала про тебе. Хочу, щоб ви були щасливі.
Так.
Ми обоє на це заслуговуємо.
Що ти думаєш про Антона?
-Що відчуваєш? -Я його кохаю.
Справді.
Ви виховали неймовірного чоловіка.
-Так. -Він неймовірна людина.
Я хочу, щоб ти пізнала його любов, його душу, його почуття.
Знала, який він чудовий.
Я хочу, щоб ти це знала.
Так. Я знаю.
Знаю. Сьогодні прекрасний день.
Так.
І я його кохаю.
Прекрасний день, прекрасне місце, прекрасна ти.
-Дякую. -Сподіваюся на краще.
І будь-яке ваше рішення буде найкраще для всіх.
Так.
Ваш син також хороший. Він мені дуже подобається.
-Дякую. -Дуже подобається.
Просто дослухайся до серця.
Так. Я теж так кажу.
Я кажу: «Слухай своє серце. Завжди».
Мої тобі найкращі побажання. Дослухайся до серця. Ти чудова.
-Усі мають бути щасливі. -Так.
-Дуже вам дякую. -Була рада тебе бачити.
-І я вас. -Дякую.
Ти прекрасна.
Так. Гаразд.
ДЖЕССІКА СЕСТРА АЛІ
Привіт, красуне.
КРІСТІНА СЕСТРА АЛІ
Привіт!
-Ти така гарна! -Ти теж!
Яка зачіска!
Хто ця незнайомка?
Дайте-но обійму вас.
Усе буде добре. Я вірю в тебе.
-Гаразд. Дякую. -Ти це заслужила.
Що б там не сталося, ми з тобою.
-Наб'єте його, якщо він відмовить? -Так.
Я його не битиму. Лише…
«Ти її не гідний. Іди звідси».
Привіт, Кріс.
Привіт, маленька!
Вона як лялечка!
І не кажи!
НАЙЯРА СЕСТРА АЛІ
Привіт.
-Як ти? -Боже! Я не можу нормально тебе обійняти.
-Усе гаразд. -Я так за тобою сумувала!
Дякую, що прийшла.
Пам'ятай: що б там не сталося, мені це не сподобається.
Подивимося, як усе пройде.
Я цього не схвалюю, але…
Ти вже доросла.
І я тебе дуже люблю.
Ти — моя найкраща подруга, і я хочу, щоб ти була щаслива.
Тож якщо ти вважаєш, що це зробить тебе щасливою, — уперед.
Так.
Гаразд?
-Люблю тебе. -І я тебе.
Я зараз зомлію.
Але в хорошому значенні. Від радості.
-Я вже все тобі сказала. -Я знаю.
Гаразд?
Обійми мене.
Гаразд.
-З мене спала фата? -Що?
-Не спала? -Ні.
Ти готова йти до нього.
Гаразд.
-Я люблю тебе. -Я теж тебе люблю.
До зустрічі.
Зараз відчиняться чарівні ворота — і все буде, як у казці.
Це…
ДЕЗІ ВІТЧИМ АЛІ
Дякую.
Я зараз зомлію.
Усе буде добре, ти молодець.
Ти прекрасна.
-Дякую. -Прекрасна.
Прошу всіх встати.
Боже!
-Я люблю тебе. -Я теж тебе люблю.
Дякую, Дезе.
Хай благословить тебе Господь.
Боже!
Привіт!
Маєш неймовірний вигляд.
-Дякую. -Боже!
-Я поправлю сукню. -Дякую.
-Ти приголомшлива. -Дякую.
Можете сісти.
Антоне та Аліні.
Разом ви вчилися тішити одне одного
і підтримувати одне одного в часи скрути.
Шлюб — це початок життя в любові
й завершення пошуків своєї половинки.
Головне — знайти не ідеальну людину.
Ми шукаємо того, з ким наше серце б'ється
у ритмі, який йому призначений.
Кохання — не чарівна казка.
Кохання — це історія, яку ви пишете власноруч.
Цей день, день вашого весілля, —
це нагадування про те, що ваше кохання вже вам дало
й що продовжуватиме давати вам
протягом багатьох років, які на вас чекають.
Ти прекрасна. Ти розкішна.
Але я закохався в тебе через зв'язок, який виник між нами.
Нас об'єднали однакові цілі, однаковий погляд на життя й майбутнє.
У нас були злети й падіння. Були миті, коли ми сумнівалися.
Але все хороше дається нелегко.
Те, як я тебе кохаю, неможливо описати словами.
І я радий почати наше спільне майбутнє,
радий, що всі, хто нині тут присутні,
стануть частиною нашої великої родини.
Дякую.
Закохатися в тебе було дуже легко.
Твій характер, твоя любов до близьких,
те, як ти турбуєшся про кожного, хто є в твоєму житті,
як підтримуєш мене…
Не знаючи, як я виглядаю, ти прийняв кожну частинку мене
й продовжуєш це робити, навіть коли із чимось не згоден.
У нас були суперечки, але, як на мене, ми знаємо все,
що нам треба знати, щоб прийняти це рішення.
Так.
Антоне та Аліні,
ви вирішили заручитися й провести решту життя разом
на основі глибокого емоційного зв'язку.
Зовнішність, вік, фінанси
й решта аспектів життя повсякденного не стали для вас вирішальним фактором.
Настав час вирішити, чи любов таки сліпа.
Чи одружитеся ви й присягнетеся провести життя разом
як чоловік і дружина,
чи попрощаєтеся назавжди?
Антоне, чи береш ти Аліні
за законну дружину
віднині й довіку,
щоб любити, шанувати й берегти її в хворобі й здоров'ї,
у багатстві й бідності, доки смерть не розлучить вас?
Так.
Аліні,
чи береш ти Антона за законного чоловіка
віднині й довіку,
щоб любити, шанувати й берегти його в хворобі і здоров'ї,
в багатстві й бідності, доки смерть не розлучить вас?
Я не можу вийти за тебе.
Чорт!
Людина, в яку я закохалася в кімнатах, —
це не людина, яку я побачила в реальному житті.
Пробач.
Мені так шкода!
-Привіт. Усе добре. -Ти в нормі?
Співчуваю, старий.
Це на краще. Усе.
Найкраще — попереду.
-Усе гаразд. -З тобою все буде добре.
Інтуїція ніколи не бреше. Серце ніколи не бреше.
От бездушна сучка!
-Я теж так подумала. -Так!
Ми з тобою.
Боже, ви…
-Усе добре. -Я не хочу бути тут.
-Хочу додому. -Гаразд, ходімо.
-Хочу пройтися. -Хочеш додому? Ходімо.
Ти сказав усе.
Вилив усю свою душу.
-Якщо вона цього не оцінила — нехай. -Інші дівчата мріють про такого, як ти.
-Ви подивіться! -Дякую, старий.
Боже!
Скиньте це з мене, прошу.
Хочу сісти.
Якщо тобі від цього полегшає,
я не бачила гарнішої нареченої-втікачки.
Це точно!
-Сідай. -Боже!
-Принести води? -Так.
Ти засмучена, бо зробила йому боляче?
Так.
Знаєш, що було б гірше?
Якби ви одружилися і не вжилися.
Боже!
Я знаю.
Поплач.
Відмовляти йому було дуже важко.
Мені хотілося, щоб він сказав «ні».
Я дуже сподівалася, що коли стану поруч із ним,
то почуватимуся спокійніше й упевненіше.
Але я не почувалася так, як треба чи як сподівалася почуватись у ту мить.
Мені здається, він був не до кінця щирий щодо свого способу життя.
Випивка, вечірки, наскільки він активний, наскільки правильно харчується.
І певна інформація,
яку я почула про Антона від його друзів,
змінила моє уявлення про нього.
Почуваюся фігово через те, що я пішла геть.
Вона сказала, що відчуває,
що я не той, ким був у кімнатах.
Не знаю, чи справа в зовнішності, чи в поведінці,
чи в тому, як ми вживалися,
але я можу сказати точно, що…
Я постійно дбав про неї, і…
Це повний відстій.
Повний відстій.
КАЛІБРІЯ ТА ЕДМОНД ДЕНЬ ВЕСІЛЛЯ
КЛУБ «СЕНКЧУЕРІ»
Сьогодні я виходжу заміж.
Початок нового життя.
Як тут гарно!
Мені вже хочеться плакати. Здуріти!
Як тут гарно!
Я така зворушена!
Це його обручка?
Матінко!
Нічого собі! Мій номер.
Як гарно!
Я дуже кохаю Калібрію.
Боже!
Я ще нікого так не кохав.
Я молив про це Господа.
Я готовий. Ми готові.
Я готовий сказати «так» і зробити її своєю дружиною.
Я нітрохи не вагаюся. Ні крапельки.
Боже!
Так!
Привіт!
-Привіт, красуне! -Ти така гарна!
-Привіт! -Привіт, сексі!
-Привіт! -Яка краса!
Я щойно прийшла. Не плакати мені!
-Я така! -Яка гарна зачіска!
-Привіт! -Дякую!
АМАРІ СЕСТРА КАЛІБРІЇ
Ти молодець!
-Дякую! Виглядає нормально? -Так!
АРТАЯСІЯ КУЗЕНА КАЛІБРІЇ
Добре, бо я все так і залишу.
Гаразд, то що це за сльози?
Просто це все — так гарно.
Ще й місячні…
Ви бачили напис: «Наречена Калібрія»?
-Так. -Це так мило!
Я дивлюся на Едмонда — й бачу любов у його очах.
Бачу, що він старається.
Бачу, що він зцілюється.
Що він росте.
Бачу його впертість.
Господи, він упертий, як осел.
Але з ним я почуваюся коханою.
З ним я однозначно почуваюся коханою.
-Цікаво, що робить мама. -Мабуть, розмовляє з Едмондом.
-Ні, серйозно. -Вона любить Едмонда.
ІЄАША МАМА КАЛІБРІЇ
-Вітаю! Яка несподіванка! -Привіт, сонечко.
-Рада тебе бачити. -Так.
-Дуже рада. -І я вас.
Маєш гарний вигляд. Як ти?
Добре. Ви мене здивували.
Я подумала: «Піду побачуся з Едмондом,
загляну, щоб сказати, яка я рада».
Хто ще до тебе прийде?
Друзі, з якими я катаюся.
І моя вчителька зі своїм чоловіком.
І тато. Він приїхав. Вони ще не знайомі.
Він побачить її вперше.
Мама не змогла приїхати.
-Така-от історія. -Так.
Але це не через Калібрію.
-Це через особисті проблеми. -Так.
Сумно, що вона не приїхала. Я б хотів, щоб вона була тут.
Якби не вона, я б сьогодні не одружувався,
тож я дуже хочу, щоб вона була тут.
Кожен робить свій вибір.
Та це не означає, що вона тебе не любить.
Можливо, зараз обставини вимагають, щоб вона буле деінде.
-Не псуй собі настрій через це. -Так.
Та це однаково боляче.
І не існує жодних слів, які б це виправили.
Дозволь собі радіти, бо люди, які тобі зараз потрібні, тут.
Таке життя.
І ти маєш кілька годин, щоб із цим змиритися.
Кілька годин.
Кілька годин — і сили повернуться.
Я вдячний Богу за Калібрію.
Я не…
Я хочу, щоб у нас завжди все було добре.
Дякую. Але серйозно. Я кохаю Калібрію.
Я вас благословляю. Ви все зможете. Ви дорослі.
-Я хочу, щоб ви були щасливі. -Дякую.
Я сьогодні одружуюся, тож…
Так. І я рада, що ще не зробила макіяж,
бо я б уже все розтерла.
Мені важко стримати сльози, бо я така рада за вас!
-Так, мем. Дякую, міс Ієашо. -Дякую тобі.
-Дякую, що обрав її. -Так.
Нам відніме мову, коли ми зачаровано дивитимемося, як ви йдете до вівтаря.
-Дуже дякую. -Гаразд, любий.
-Скоро побачимося. -Так.
Я не мала плакати.
До зустрічі, сонечко!
Привіт, дівчатка!
Привіт, лялечко!
Привіт, красуне!
Плакати надумала?
Ти от-от заплачеш! Привіт!
-Нарешті. -І не кажи!
Який прикид! Ану покрутися!
Добре, що я без макіяжу. Усе б уже розпливлося.
Хтось виходить заміж.
-Я доросла жінка. -Перевірте мені пульс.
-Ви ще не закінчили? -Ще шпильки.
-Я говорила з ним. -Ти заходила до нього?
-Так. -Чудово.
-У ньому щось є. -Він неймовірний.
Це справжнє кохання.
Так!
Так і є.
Я просто обожнюю його.
Гаразд.
ДЖЕССІ ВЧИТЕЛЬКА ЕДМОНДА
Присутність моєї вчительки — це щось особливе.
Ти одружуєшся!
Я був у цьому світі сам, незахищений.
А вона стала моїм янголом-охоронцем.
Господи-боже! Мій хлопчик!
Вона мені допомагала.
У мене були погані оцінки, але вона навчала мене.
Вона мене годувала,
бо я не мав що їсти, коли повертався додому.
Вона така: «Ти голодний?» Купувала мені сендвіч.
Щоб я не лягав спати голодний.
Вона не давала мені спуску, коли потрібна була дисципліна.
Вона підтримувала мене. Якби не вона, не знаю, де б я зараз був.
Чесно, в моєму житті ви були…
-Ви завжди… -Ти завжди можеш на мене розраховувати.
Обіцяю.
-Завжди. -Дякую, міс Велш.
-Так. -Я стільки за тебе молилася!
І молитимуся далі, бо ти заслуговуєш на все.
Дякую вам.
-Я не покладатиму рук. Я йтиму далі. -Як це й було завжди.
Я обіцяла не плакати. Я тобою пишаюся.
-Так. -Здурітоньки!
-Ти знайшов її. -Вона — моя єдина.
-І ти переїхав у Колорадо, щоб знайти її. -Щоб знайти її.
Я рада, що ти вийшов у світ. Рада, що ти це зробив.
Я дуже вас поважаю. Ви чудова. Ви така любляча!
-Ви змінили моє життя. -А ти зробив мене такою вчителькою.
Однозначно.
Ти змінив мій погляд на роботу з учнями,
зв'язок із ними і…
Ти змінив мене на самому початку.
І ви мене змінили.
У п'ятому класі я збився з правильного шляху.
Ти був моїм найскладнішим учнем.
У мій перший день ти сидів ззаду й танцював, співав,
не даючи мені провести урок…
Але знаєш, що я зрозуміла? Що ти слухав усе, що я казала.
Що ти не пропадеш.
Тепер я дозволяю дітям ходити по класі,
танцювати, робити все, що хочеться,
бо ти навчив мене, що так теж можна викладати.
І глянь, який ти зараз.
Чого ти досяг.
Закінчив коледж. Важко працював, щоб чогось досягти.
А тепер одружуєшся!
Цього не описати словами, але ваша присутність тут…
Я вже так звик… Міс Велш у моєму серці назавжди.
Хоче мені хочеться називати вас Джессі»…
-Можеш звертатися на ім'я. -Так. «Джессі», але…
Можеш називати мене мамою. Мамою номер два.
Мама номер два, мама номер один, але…
Ваша гордість має для мене велике значення. Мотивує мене.
-Я завжди тобою пишалася. -А я завжди старатимуся для цього.
-Чесно. -Гаразд.
-Ти зможеш. -Я зможу.
-Гаразд. Ти зможеш. -Я зможу Так.
-Я молюся за тебе. Люблю тебе. -Дякую.
Я теж дуже вас люблю.
Гаразд.
До зустрічі.
-До зустрічі. -До зустрічі.
Так!
Як гарно!
Краса!
Ти приголомшлива.
Дякую.
-Почуваюся Попелюшкою. Стривайте! -Правда?
До весілля — кілька хвилин.
Боже мій!
Я кохаю цього чоловіка. Справді кохаю.
Обійми мене.
-Я люблю тебе. -Уже хочу побачитися там.
-Ми підемо до вівтаря разом. -Дякую. Я люблю тебе.
-І я тебе. Ти прекрасна. -Дякую. Ти теж.
Дякую.
-Я чекав на цей день. І він настав. -Так.
МАРКУС ДРУГ ЕДМОНДА
ВІЛЛ, БРАЯН, ДРЮ ДРУЗІ ЕДМОНДА
Едмонд Лі Гарві — єдиний і неповторний.
-Так! -Так.
Ми в тебе віримо.
-То поїхали. До зустрічі. -Гаразд, друже.
До зустрічі.
До весілля — кілька хвилин.
Мені так добре!
Так добре!
Моя мила Кей-Бі, я вже йду.
Поїхали, хлопче. І Кей-Бі.
ҐЕРІ (ДЖЕЙ-ТІ) БАТЬКО ЕДМОНДА
Дякую.
-Здуріти! -Насолоджуйся миттю.
-Усе по-справжньому! -Так!
-Хто б подумав? -Це правда.
Десятирічний Едмонд собі такого не уявляв.
Це новий початок.
Так і є.
Іноді буде нелегко.
-Я до цього готовий. Готовий. -Я знаю.
Ти готовий до найкращої частини свого життя.
Коли з'являться діти, стане ще краще.
Я дуже хочу дітей. Я готовий. Маленьких спортсменів.
-Так. -Так.
Вони не дадуть нудьгувати.
Ти чудова людина.
Ти робитимеш неймовірні речі на цьому новому етапі.
Дякую, Джессі.
-Невже ти звернувся до мене на ім'я? -Стараюся.
Так!
Привіт, народ!
Привіт, Браяне!
Гаразд.
Я люблю вас.
-Ти все зможеш. -Так, дякую.
Так, Едмонде.
Боже мій!
Усе буде добре.
Я щось розхвилювалася.
-Я люблю тебе. -І я тебе.
Прошу всіх встати.
Матінко!
-Готова? -Я люблю тебе.
-Добре про неї дбай. -Обов'язково.
Ти така гарна! Яка ти красуня!
-Як… -Ти дуже гарна.
-Обіймеш мене? -Так.
-Ти дуже гарна. -Я люблю тебе. Ти такий гарний!
Я так тебе кохаю! Дуже. Чесне слово.
-І я тебе. -Я так тебе кохаю!
Можете сісти.
Мій любий!
Я так тебе кохаю!
Едмонде й Калібріє,
Нехай ваш шлюб буде безпечною гаванню, міцною скелею,
місцем, яке зробить вас обох кращими людьми.
У кожному шлюбі, крім радості, не обходиться й без труднощів.
У часи скрути згадуйте цей день
і кохання, яке зараз наповнює ваші серця.
Шануйте себе та одне одного
й часто нагадуйте, завдяки чому ви вирішили бути разом.
Ця церемонія — свідчення того, що ви обрали бути разом
й підтримувати одне одного, незважаючи ні на що.
Я закохався в Калібрію.
Я так тебе кохаю!
Я втрачаю від тебе розум.
Справді?
Мої емоції зараз зашкалюють, але я дуже тебе кохаю.
У молитвах просив Господа послати мені таку, як ти.
Я тебе кохаю. Ти мені потрібна.
Усе, про що ми говорили, — майбутнє, діти —
Я готовий до цього всього. Даю тобі слово.
Я готовий рости як чоловік.
Ми з тобою станемо кращою версією себе.
-Так. -Тому, що ми разом.
Я маю грандіозні плани. Ми маємо грандіозні плани.
-Я готовий. -Так.
Я впевнений.
Мене не зламають жодні труднощі.
-Так, я знаю. -Я так тебе кохаю!
Мій любий Лі.
Закохатися в тебе було легко. Закохатися в тебе, в історію твого життя.
Вона зробила тебе тим, ким ти є зараз. Не соромся її.
Твоя історія — це ти.
Це одна з причин, чому я закохалася в тебе.
Твоя щирість, позитив…
«Я не зосереджуватимуся на негативі, лише на хорошому».
І так далі.
Ти дуже сильний. Ти дуже щирий.
Тебе таки обожнюють усі. Ти не брехав.
І я дуже рада, що закохалася саме в тебе.
Ти змінив мене. Допоміг мені вирости.
Ти розкрив мені сторони, над якими мені треба попрацювати.
Без тебе я б цього не побачила. Ти неймовірний чоловік.
Я дуже рада, що це ти й що ти обрав мене.
-Я до біса сильно тебе кохаю. -І я тебе.
Я дуже тебе кохаю.
Калібріє та Едмонде,
ви вирішили заручитися й провести решту життя разом
на основі глибокого емоційного зв'язку.
Зовнішність, вік, фінанси
й решта атрибутів матеріального світу не стали для вас визначним фактором.
Настав час вирішити, чи любов таки сліпа.
Чи одружитеся ви, щоб прожити решту життя разом як чоловік і дружина?
Чи попрощаєтеся назавжди?
Едмонде, чи береш ти Калібрію за законну дружину
віднині й довіку,
щоб любити, шанувати й берегти її в хворобі й здоров'ї,
в багатстві та бідності, доки смерть не розлучить вас?
Так.
Калібріє,
чи береш ти Едмонда за законного чоловіка
віднині й довіку,
щоб любити його, шанувати й берегти в хворобі й здоров'ї,
багатстві та бідності, доки смерть не розлучить вас?
Вибач.
Пробач мені.
Ти заслуговуєш на людину, яка буде впевнена на всі сто,
а я зараз не впевнена.
І моє «ні» не означає, що я тебе не кохаю.
Не означає, що я тебе не приймаю.
Пробач мені.
Не треба…
Якого біса?
Мені це далося нелегко.
Це було непросте рішення.
Пробач мені.
Пробач.
-Ти в нормі? Я можу… -Я в нормі.
-Неправда. -Я в нормі. Ні, не в нормі.
-Ти сильна людина. -Я в нормі, але мені погано.
Це нормально.
І мені прикро, що тобі погано через мене.
-Вибач. -Погано.
Пробач мені.
Я однаково тебе поважаю.
Це взаємно.
-Ти чудова. -Ти дуже гарний.
Дякую. Ти така красуня!
Я закохався в тебе наосліп, але ти виявилася до біса гарною!
Я зроду не бачив такої гарної фігури.
Дякую тобі за галантність.
Ти неймовірний.
Ти гідний любові.
Але я не впевнена на всі сто, розумієш?
Я знаю, що ми мали достатньо часу.
Просто це непросте рішення.
-Я лише… -Що?
Просто…
Принаймні потім.
-Ти й надалі мене цікавитимеш. -Знаю.
-Я закохався в тебе по-справжньому. -Кажи.
І я в тебе.
Мої почуття — щирі. Я залишилася до кінця, бо закохалася.
Ти — важлива сходинка в моєму житті.
Надзвичайно важлива. Я ніколи тебе не забуду.
Це рішення далося мені нелегко.
Я боролася, доки сумніви не взяли гору.
Я геть заплуталася.
Я сказала «ні», бо заплуталася в сумнівах.
Ти заслуговуєш на людину, яка буде впевнена.
-Я піду пройдуся. -Піди. Звісно.
Мені так прикро!
Чому?
Я впевнена в своєму рішенні, але йому так боляче!
Що якби ти сказала «так»? Що б тоді…
Я була б нещасна.
-Але він чудова людина. -Він чудова людина.
Але мені так погано!
У тому, що ти обрала себе, немає нічого поганого.
-Але мені погано. -Не переживай.
Так, це боляче, бо ми не хочемо кривдити інших.
Та брехня завдала б йому набагато більшого болю.
Так.
Просто мені дуже прикро…
бо я справді його кохаю.
Так.
Хочеш побути сам? Можна постояти з тобою?
Як я можу бути проти?
Боже мій!
-Бог має на тебе інші плани. -Знаю.
Бог має на тебе інші плани. Ти поки їх не знаєш.
Присягаюся, я… Я дуже добре до неї ставився.
-Я знаю. -Я…
Знаю.
Я не… Просто…
Вона не діамант.
Може, сапфір. Твій діамант ще чекає на тебе.
-Так. -Ти заслуговуєш на діамант.
Знайти когось — так важко. Кращої дівчини я не знайду.
-Неправда. -Не знайду.
Я вже все перепробував. Прийшов сюди.
-Що ще мені залишається? -Ти знайдеш когось кращого.
Можна одружитися не з тією — і розлучитися,
а можна знайти свою половинку, яка захоче бути з тобою до кінця.
Тебе люблять усі, кого ти знаєш.
Тебе любили навіть учителі, яких ти доводив до сказу.
Усі до одного.
На футбольному матчі на випускному курсі в коледжі
за тебе вболівали навіть кухарі,
бо ти змінюєш кожну людину, на шляху якої з'являєшся.
Ти сяєш.
Так.
Господи!
Я очікував, що вона скаже «так». Її відповідь мене шокувала.
Тут немає хорошої сторони. Я просто…
Це відстій. Мені боляче.
Ти віддаєш себе повністю, робиш усе можливе…
Мені… безмежно боляче.
Дуже боляче.
Я сам-один у цьому світі.
МЕГАН ТА ДЖОРДАН
Привіт!
Як минув твій день?
Я прокинулася о 4:30.
І почувалася мегафігово.
Ми з тобою, як кораблі в морі. Ми зовсім різні.
Я не вважаю, що ми настільки різні. Ти постійно це кажеш, та я не згоден.
Ми дуже різні.
Ти дуже простий і…
Щодня робиш те саме, їси те саме і так далі.
Ти любиш те, до чого звик, я — куштувати нове.
І що?
Ти ж не мусиш щодня їсти те саме чи робити те саме.
Мені дивно чути слова про те, що ми несумісні.
Якби в мене була купа грошей, ми б робили разом усе, що заманеться.
Я знаю. Знаю, що ти не проти,
щоб я продовжувала робити все, що робила до тебе,
але я роблю це все сама вже чотири роки.
І я хочу робити їх зі своїм партнером.
Я не зустрічалася з чоловіком з дитиною.
Усі чоловіки, з якими я зустрічалася раніше, мали доволі гнучкий графік,
як і всі мої друзі, тож…
Тоді я не знаю, чому ти обрала мене.
Просто я не усвідомлювала, наскільки все буде складно.
Я попереджав, що заради мене й Луки доведеться йти на жертви.
Попереджав.
Це нелегко.
-Так. -Я звичайний хлопець…
який хоче бути хорошим татом і забезпечувати сім'ю.
Усі хотіли б жити так, як ти.
Але не забувай, що ти на п'ять років за мене старша.
Тож не знаю.
Я чудово розумію, що за півтори, два, три роки твоє життя може змінитися.
У тебе важко не закохатися.
Мабуть, на початку я вирішила…
що протилежності притягуються, але…
Мене мучать сумніви.
Не так я маю почуватися в день свого весілля.
Нашого весілля.
І, знову ж таки, пробач за…
За що?
Що не завжди ставила себе на твоє місце.
Не проявляла достатньо розуміння й…
того, чого ти хотів від нареченої.
Просто… Джордане, я так не можу.
Я дуже тебе кохаю, але…
Нічого не вийде.
Усвідомивши це,
я не змогла б піти до вівтаря й поставити нас обох у таке становище.
Пробач, що не кохала і…
не приймала тебе так, як тобі це було потрібно.
Бо ти на це заслуговуєш.
Дякую, що познайомив мене з Лукою.
Для тебе це було дуже важливо.
І…
Мені також боляче.
Що ж, я не знаю, що ще сказати, тож…
Піду заберу Луку зі школи.
Пробач.
Я люблю тебе, Джордане.
Я не вважаю, що ми різні.
Єдина різниця в наших стилях життя в тому, що вона має вдосталь грошей,
щоб не працювати решту життя, а я — ні.
Гадаю, якби я мав стільки грошей, щоб не працювати,
ми б одружилися.
Є щось, про що ви шкодуєте?
Так. Про те, що познайомив її із сином.
Мені достатньо знати, що вона не любить мене таким, який я є.
У кімнатах мене притягнуло те, що він батько-одинак.
Це було щось нове.
Але я не до кінця осмислила, наскільки це важко
й на які поступки мені доведеться піти
в тому, як я звикла жити.
Може, я просто не годжуся на роль мачухи.
Чесно кажучи, я вже задумуюся, чи…
я взагалі годжуся на роль матері.
Не знаю, може, я надто…
заглиблена у власне життя.
Ідучи на цей експеримент, я хотіла знайти кохання, знайти партнера.
І я завжди кохатиму Джордана.
Але він не може бути моїм партнером.
Господи!
Не опускай рук.
Так.
Я знаю, що вона зробила тобі боляче.
Знаю.
Кохання — не чарівна казка.
Кохання — це історія, яку ми пишемо власноруч.
Це не одна мить, не мить вінчання.
Це безліч митей.
Важливих, як-от зізнання в коханні…
-Я тебе кохаю. -І я тебе.
-…заручин… -Я наречена!
…та здебільшого це незначні миті, які трапляються між моментами важливими.
Ти знав, на що підписуєшся!
Тобі кінець.
-Так? -Так.
Прошу, не займай мене. Не займай.
Я щиро тебе кохаю.
У мене проблеми.
Це робити буденні справи разом.
Будьмо!
Зустрічі з друзями, спільні вечері, обійми вдома
чи просто засинати разом.
Ці прості щоденні миті об'єднують ваше життя воєдино.
Це мій мужчина!
У вашу спільну історію.