Ikke dra!
-Hvor tror du at du er på vei, Amaia? -Slipp meg!
Slipp meg, sa jeg! Slipp meg!
Gå.
-Trodde du at du kunne rømme? -La meg være.
Hvor er Manuel?
Jeg vet ikke.
Jeg har lett etter ham hele natten.
Han falt ned fra en klippe og en mann med ravnemaske tok ham.
Jaha?
For en spennende historie.
Jeg forventet ikke mindre enn det fra deg.
Dere rømmer, ødelegger en bil, inngangsporten.
Dere stjeler pengene mine. Hva mer Amaia Torres? Hva mer?
Her har du de jævla pengene dine! Jeg lyver ikke. Vi må finne Manuel.
-Ta med henne. -Gå.
Nei.
-Hopp inn. -Nei, jeg vil ikke.
Manu.
"Internatet Las Cumbres"
"Dere får ikke låse meg inn, vær så snill!"
Amaia?
"Slippe meg ut! Åpne døren, jævla psykopater.
Vi må ut i skogen og finne Manuel!"
Hva skjedde, Amaia?
-"Amaia?" -Paul?
Hva skjedde? Hvordan går det med Manuel?
Dere lot oss i stikken! Jeg har sett etter ham hele natten.
-Hva skjedde? -"Slipp meg ut!"
Hører noen meg? Slipp meg ut!
Kan du roe deg ned og fortelle hva faen som har skjedd?
Nei, jeg vil ikke roe meg ned!
Kom igjen! Ta i!
Den siste! Bytt! Kom igjen.
En, to, tre, fire,
fem, seks, sju,
åtte, ni, ti!
Kom igjen! En, to, tre, fire!
-Hvorfor gjorde ikke Manu noe? -"Han var bevisstløs."
Jeg kunne ikke komme ned til ham, og da dukket den mannen opp.
Han som hadde en fuglemaske.
"Ja, som en ravn. Det var mørkt, men jeg så at han tok ham."
Seriøst, Amaia, det er ikke troverdig.
Dra til helvete. Jeg vet hva jeg så.
"Vi vil påminne om at femminutters- dusjen er obligatorisk etter gymmen.
Personlig hygiene er et tegn på respekt for seg selv og for andre."
"Vi hadde klart det om dere hadde blitt med."
Du trenger ikke å takke meg, men gi meg ikke skylden.
Hvor lenge skal dere holde oss her?
"Slipp oss ut, for helvete!"
-"God morgen!" -"God morgen!"
"Har dere ikke tenkt å gjøre noe for å få dem ut av isoleringen?"
"Gå fram til tavlen, Inés."
Kjempebra.
-Har dere fikset porten? -Den er ferdig.
Skynd deg, du er sen, Alba.
"Mine herrer, dette er alles ansvar.
Hver og en av dere har ansvar for skolens sikkerhet."
Og jeg vil understreke dette fordi jeg synes det er
fullstendig ubegripelig...
...at to elever forsvinner rett foran nesen på dere.
Som lyn fra klar himmel.
Vi har en forpliktelse overfor familiene deres.
De stoler på oss. De sende barna sine hit for at vi skal lede dem på rett vei.
Men framfor alt for at vi skal ha dem under kontroll.
Hva var den ansvarlige læreren?
Ingen?
Det er utrolig hvor lenge disse smådyrene lever.
Vet vi fortsatt ingenting om gutten som rømte inn i skogen?
Skogvokterne er informerte. De leter etter ham.
Skogvokterne? Har du anmeldt det?
Ikke enda. Jeg håper at han dukker opp før jeg må slå alarm.
Han er borte i skogen, Darío. Vi finner ham, før eller senere.
Dette er en katastrofe. Skolen har mistet sine moralske verdier.
Jeg er helt enig, don Arturo.
Señor Mendoza. Jeg vil be om unnskyldning for hvordan elevene mine oppfører seg.
Men jeg syns også at skolen er litt for streng og undertrykkende.
Om vi kan være litt mer fleksible mot elevene så tror jeg at...
Señor Mendoza, jeg tror at Elvira har rett.
Overvåkningen er ikke problemet.
Elevene er under press, de drømmer om å komme seg vekk.
Denne oppførselsfokuserte pedagogikken er alt for streng.
Det er slik, kjære broder Elías,
om jeg skal være ærlig så er det livet utenfor som er strengt.
Uansett, jeg setter pris på synspunktene deres.
Jeg skal ta hensyn til dem.
"Går det bra, Amaia? Amaia?"
-Paul... -"Hva?"
-"Var Manu innelåst i dette rommet?" -Ja. Hvorfor?
MARS
ELSKE DEG
Kom.
Kom, det er over.
Vi venter på unnskyldningene deres.
Mara...
Señora... Har dere anmeldt Manuels forsvinnelse til politiet?
Til noen?
Manuel er nok snart tilbake, med halen mellom beina.
Kom igjen.
Jeg fortjener straffen min og lover å ikke bryte reglene igjen.
Takk for korreksjonen som retter oss og viser oss veien.
Hva har skjedd?
Har vi en mobil på skolen?
Unnskyld, men jeg trenger mobilen din.
Hvilken mobil?
Du har sikkert en. Du har det jo så bra.
Si fra når du har gått lei.
Fornøyd?
Hvor gjemmer du den?
La henne være, Amaia.
La meg være i fred.
Takk.
Hva har skjedd her? Er alt i orden?
Jeg mistet bøkene, unnskyld.
Er det til et black metal-omslag?
Det er noen som påstår at motsetningen til vitenskapelig kunnskap
er overtroen,
som skaper oppførsel og ritualer som er pseudoreligiøse.
Paul. Amaia. Blir dere aldri lei av skape trøbbel? Vær stille.
Men det ville ikke vært intelligent å undervurdere
overbevisningene som virker irrasjonelle.
Jeg vil at dere skriver, la oss si en halv side,
for å se hva dere ser på som overtro.
JEG VET HVOR DET ER EN TELEFON
Vær så god. Begynn.
Så tynn.
Jeg kunne ikke spise. Jeg visste ikke hva jeg skulle gjøre.
Kom, jeg har en overraskelse.
Hva er det?
Se, de skulle jo be oss. Vi drar til Paris.
Tror du på det nå, eller ikke?
Hør her, det er bryllupet hans.
Det svinet elsker oss ikke, men vi er familien hans.
-Paul. -Vi vet ikke hva som har skjedd med Manu.
Vi må bare klare oppføre oss pent i en måned. Da får vi dra.
Hører du på meg, Adèle? Vi vet ikke hva som har skjedd med Manuel.
Om vi ikke overtaler onkel om å la oss bli i Paris, rømmer vi der.
Lov meg det.
Si at du ikke skal skape mer trøbbel, Paul.
Jeg orker ikke å være her mer.
Okay.
Har du hatt mareritt igjen?
Angst?
Nei, alt er bra.
Okay.
Strekk ut armene foran deg. Sånn ja.
-Tok du med tegneblokken din? -Jeg glemte det.
Unnskyld.
"Scusi dotore." Er alt bra her?
-Heisann, Inesita. Går det bra? -Kjempebra.
Jeg var på vei til timen.
Trenger du noe?
-Å dra hjem. -Hvorfor det?
Har det skjedd noe? Behandler de deg dårlig eller noe?
De behandler meg bra, pappa.
Det er godt å høre.
Ha en fin dag.
-Hva tror du? -Det er alltid vanskelig å vite.
-Tror du hun begynner å huske? -Nei, det virker ikke slik.
I så fall bør jeg kanskje ta med henne hjem.
Nei, Darío, det er ikke en god idé. Hun er veldig tilbaketrukket.
Hun må sosialiseres og holdes under oppsikt. Jeg tar meg av det.
I dag vil jeg at dere skal forstå hvorfor musikken berører oss.
Rytmen og akkorden bygger noe som likner en fortelling.
En melodi er som en historie.
Hendelsene påvirker hverandre og leder til det som skjer etterpå.
Vi lager en rytme.
En regelmessighet.
Og plutselig...
...skjer det noe uventet.
Det er akkurat det som bryter mot forventningene våre...
...som gjør at vi blir berørt.
Musikken er som livet.
Som romanene, som i film.
Det uventede forvirrer oss.
Det holder oss våkne, det vekker nysgjerrigheten vår.
Her...
...har dere tusen grunner til å bli berørt.
Hei, dere.
Gå forbi aula 13 og tøm søppelkassene.
Ja, señor.
Hva er dette, Jiménez? Vi bytter lag.
Du er som en vaiende lyktestolpe. Du er helt verdiløs.
Bytt lag. Inn med dere. Dere også.
Du server, González. Kom igjen. Raska på.
Kom igjen, González. Kjempebra.
Kom igjen, kom igjen!
Det var på tide! Hjelp til der. Vi må dekke på bordene. Kom igjen.
Ta med brødet også.
Amaia, ikke si at noen med ravnemaske tok ham. Da vil de ikke tro oss.
-Det er sannheten, idiot. -Okay. Men du trenger ikke å si det nå.
"112, nødnummeret."
-Hva gjør dere? -Vær så snill, det er en kort samtale.
-Forsvinn herfra. -Vær så snill, det er viktig.
-Ut, jeg sier fra til ledelsen. -Kom.
Vet ledelsen at du knuller Mario?
Hør her, søtnos...
det var lenge siden jeg brydde meg om hva andre mener om sexlivet mitt.
Vet du hva?
Jeg gjør det, jeg anmelder dere.
Jeg driter også i det, men hva med prior?
Hva ville han tenke?
Hva ville rektor emeritus mene om at gymlæreren ligger med vaktmesteren?
Jeg vedder på at nazistens dager er talte om dette kommer frem.
Dere får tre minutter, ikke et minutt lenger.
To av dem er overflødige.
Hei, jo... Jeg vil anmelde en forsvunnen elev på internatet Las Cumbres.
Hallo? Hører dere meg? Hallo?
De la på.
Det kommer ingen pipetone.
Helvete også. Helvete.
-Faen. -Kom.
Hører dere det?
Hva da?
Og dette?
"Nå? Ingen?"
Som dere vil.
Om ikke spøkefuglen som klipte telefonkabelen innrømmer det,
får dere stå her i stillhet
under hele spisetimen.
Det er en enkel løsning.
Den skyldige kan innrømme det eller så kan noen som så hvem som klipte kabelen
si hvem det var.
Mario, si fra om noen innrømmer det.
Og ingen får spise noe.
Tenk om noen ikke ville at vi skulle snakke med politiet?
Stillhet!
Hva er det, Adèle?
Ingenting.
-Jeg har det bedre nå. -Hvorfor var du så nervøs i stad?
Det var vel ikke fordi du klipte kabelen?
-Er du gal eller hva er det med deg? -Det var ikke meg.
Hvorfor gjorde du det?
Hvorfor gjorde du det, Adèle?
Du lovet. Vil du havne i isolering igjen? Skal vi bli fanget her?
Vi hadde fått tak i politiet. Vi vet ikke hvor Manuel er.
Han kan være i fare. Skjønner du ikke?
Du løy for meg. Du lovet. Du lovet.
Hør her. Jeg gjør alt jeg kan for å hjelpe vennen min. Alt, forstår du?
Ja, jeg løy. Så klart gjorde jeg det, du skjønner for faen ingenting.
Vi er fanget her og du oppfører deg som en bortskjemt og egoistisk unge.
"...som tjener djevelen."
Oppe på fjelltoppene kraer og kraer ravnen,
svart ond fugl som tjener djevelen.
Skjerp deg, Paul! Ellers må du ta en dobbel økt.
Hvorfor spiller du det stykket?
Liker du det?
-Jeg må tilbake til timen. -Vent.
Hvor lenge har du vært på internatet?
Siden i fjor.
Du hadde visst vært med i en ulykke. I Lisboa.
Jeg bodde der en stund.
-Det er en kjempefin by. -Jeg antar det. Jeg husker ikke.
Er du lykkelig her? Mistrives du?
Dette stedet er veldig tøft.
Du kan snakke her. Ingen hører deg.
Er du nervøs? Hvorfor skjelver du?
Hvorfor spiller du det stykket?
Fordi du liker det.
Jeg må tilbake til timen.
-Jeg var ikke hjemme, Mara. -Jo, det var du. Det var tent.
Du kan ikke bare dukke opp. Vi ble enige om at du skulle ringe.
Okay, du har rett. Unnskyld. Jeg har spart en flaske til oss.
-Bra. -Ikke dra slik.
-Jeg ringer deg. -Vær så snill.
Pokker, den jævla nazisten.
Vær så snill! Stopp! En elev er borte! Du må ringe politiet!
Hvor skal du? Jeg holdt på å kjøre på deg.
-De må lete etter Manuel. -Gå inn, Amaia!
-Amaia Torres? -Ja.
-Gå inn. -Manuel har forsvunnet!
-Noen tok ham! -Ha det.
Istedenfor å oppføre deg så opprørsk burde du være takknemlig for at du er her,
for oss og din far. Etter det du gjorde mot ham...
...burde du være i fengsel.
-Du vet ikke hvor heldig du er. -Tja...
Drikk dette. Det roer deg ned.
Jeg trenger ikke å roe meg ned.
Gjør det. Kom igjen.
Og disse...
"Jeg beholder dem enn så lenge."
Sånn ja.
Verbet "être" er feil. Det er uregelmessig. Gjenta det, det sitter ikke.
Je suis,
tu... tu es,
il est,
nous sommes,
vous "sui"...
Unnskyld, Alba. Jeg er ikke sint på deg.
Jeg må be deg om noe som er kjempeviktig.
1300-TALLET
Var det noe liknende?
Og høreapparatet? Har Mara tatt det?
Lege under svartedauden, se her.
"Losjen med koblinger til alkymien. De ble forfulgt for kjetteri."
"I Normandie, Schwarzwald, Karpatene, Pyreneene."
-"Losjen Ravneboet var kjent." -Ravn?
Bygningen har ravner overalt. Jeg hadde ikke lagt merke til det tidligere.
-Mener du at... -"Stille, er dere snille."
Det er en skrøne,
at man kan slette minner ved å gni småborre på hodet.
Det er ikke seriøst.
Det finns mange belegg. Men du har kanskje rett.
Det er tåpelig å se om det har en vitenskapelig grunn.
Der var du heldig. Vi fortsetter i morgen. Jeg håper du er mer stridslysten da.
Det kan du regne med.
Elías!
Broder Elías!
Elías?
Elvira?
Unnskyld, jeg ropte på deg, men du hørte meg ikke på grunn av klokkene.
Jeg ville si noe.
Jeg likte ikke at du snakket for meg i møtet med Darío Mendoza.
Takk for at du forsvarte meg, men du gjorde ikke meg en tjeneste.
Jeg klarer å framføre mine idéer og om ikke, så er det mitt problem.
Ikke gjør det igjen.
Var jeg tydelig?
Absolutt. Jeg beklager.
Det er greit.
"Anmeld Manuel Villars forsvinnelse.
Det har gått for lang tid. Vi får takle foreldrene senere. Darío."
VÆR FORSIKTIG
KIDNAPPEREN AV EN MINDERÅRIG I LISBOA ER FORTSATT PÅ FRIFOT
Hva skal du på denne tiden, Alba?
Mamma har sendt meg på et ærend.
Jeg er så sulten at jeg kunne spise Pelayos fisker.
Hvorfor stirrer nazisten på oss?
Amaia Torres. Følg med meg.
Torres!
Rektor ba meg om å gi tilbake disse. Sett dem på deg.
Beklager, señor. Jeg hører ikke.
Sett dem på.
Du hører meg, hva? For jeg vil at du hører veldig nøye på dette.
Hører du meg? Jeg sier dette kun en gang:
Om du blander meg inn i livet ditt igjen, eller om du nærmer deg Luís,
eller prøver å fortelle Mara om meg eller for noen andre igjen...
...så lover jeg at jeg skal sørge for at livet ditt her blir et helvete.
Og jeg vet akkurat hva jeg skal gjøre. Hører du det, døving?
-Hei. -Hei.
-Hei sann. -Har du sett jenta noe sted?
Hun gikk akkurat ut. Hun sa du hadde sendt henne på et ærend.
Hva?
Jeg må finne henne.
Unnskyld. Om det er greit, så går jeg og hviler. Jeg føler meg dårlig.
Unnskyld, kan jeg få litt urtete? Jeg føler meg dårlig.
Ja, ta det med ro. Jeg kommer med det.
Jeg føler meg veldig dårlig. Jeg tror jeg kommer til å spy.
Hva gjør du, Amaia? Hva gjør du? Er du gal? Helvete!
Slipp meg! Jeg skal brenne ned drittstedet!
-Så alle drittsekker forsvinner! -Nei!
Så politiet og militærets brannvesen kommer!
Ikke på denne måten.
De er på vei. Politiet er på vei. Hører du meg?
-Hva? -De er på vei.
-Hva? -Adèle sendte Alba til byen...
-...for å hente dem. -Jenta?
Helvete. Helvete... Jeg vet ikke hvordan, men vi skal finne Manuel.
Alba! Alba!