Åk inte!
-Vart tror du att du är på väg, Amaia? -Släpp mig!
Släpp mig, sa jag! Släpp mig!
Gå.
-Trodde du att du kunde fly? -Låt mig vara.
Var är Manuel?
Jag vet inte.
Jag har letat efter honom hela natten.
Han föll ner från en klippa och en man med korpmask tog honom.
Jaså?
Vilken spännande historia.
Jag väntade mig inte mindre från dig.
Ni flyr, förstör en bil, ingångsgrinden,
ni snor mina pengar. Vad mer Amaia Torres? Vad mer?
Här har du dina jävla pengar! Jag ljuger inte. Vi måste hitta Manuel.
-Ta med henne. -Gå.
Nej.
-Hoppa in. -Nej, jag vill inte.
Manu.
"Internatet Las Cumbres"
"Ni får inte låsa in mig, snälla!"
Amaia?
"Släpp ut mig! Öppna dörren, jävla psykopater.
Vi måste ut i skogen och hitta Manuel!"
Vad har hänt, Amaia?
-"Amaia?" -Paul?
Vad har hänt? Hur är det med Manu?
Ni lämnade oss i sticket! Jag har letat efter honom hela natten.
-Vad har hänt? -"Släpp ut mig!"
Hör nån mig? Släpp ut mig!
Kan du lugna ner dig och berätta vad fan som har hänt?
Nej, jag vill inte lugna ner mig!
Kom igen! Ta i!
Den sista! Växla! Kom igen.
Ett, två, tre, fyra,
fem, sex, sju,
åtta, nio, tio!
Kom igen! Ett, två, tre, fyra!
-Varför gjorde inte Manu nåt? -"Han var medvetslös."
Jag kunde inte komma ner till honom och då dök den där mannen upp.
Den som hade en fågelmask.
"Ja, som en korp. Det var mörkt men jag såg hur han tog honom."
Allvarligt, Amaia, det är inte trovärdigt.
Dra åt helvete. Jag vet vad jag såg.
"Vi vill påminna om att femminuters- duschen är obligatorisk efter idrotten.
Den personliga hygienen är ett tecken på respekt mot sig själv och mot andra."
"Vi hade lyckats om ni inte hade bangat."
Du behöver inte tacka mig, men ge inte mig skulden.
Hur länge ska ni hålla oss här?
"Släpp ut oss, för helvete!"
-"God morgon!" -"God morgon!"
"Tänker ni inte göra nåt för att få ut dem ur isoleringen?"
"Gå fram till tavlan, Inés."
Jättebra.
-Har ni lagat grinden? -Den är klar.
Skynda dig, du är sen, Alba.
"Mina herrar, det här är allas ansvar.
Var och en av er har ansvar för skolans säkerhet."
Och jag vill betona det för att jag tycker att det är
fullständigt obegripligt...
...att två elever försvinner mitt framför näsan på er.
Som av ett trollslag.
Vi har en förpliktelse gentemot deras familjer.
De litar på oss. De skickar hit sina barn för att vi ska leda dem på rätt väg.
Men framför allt för att vi ska ha dem under kontroll.
Vem var den ansvariga läraren?
Ingen?
Det är otroligt hur länge de här smådjuren lever.
Vet vi fortfarande inget om pojken som flydde in i skogen?
Skogvaktarna är underrättade. De letar efter honom.
Skogvaktarna? Har du anmält det?
Inte än. Jag hoppas att han dyker upp innan jag måste slå larm.
Han är vilse i skogen, Darío. Förr eller senare hittar vi honom.
Det här är en katastrof. Skolan har mist sina moraliska värden.
Jag håller fullständigt med, don Arturo.
Señor Mendoza. Jag vill be om ursäkt för hur mina elever har betett sig.
Men jag tycker också att skolan är lite väl strikt och förtryckande.
Om vi kan vara mer flexibla mot eleverna så tror jag att...
Señor Mendoza, jag tror att Elvira har rätt.
Bevakningen är inte problemet.
Eleverna är pressade, de drömmer om att ta sig härifrån.
Den här beteendestyrda pedagogiken är alltför sträng.
Så här är det, käre broder Elías,
om jag ska vara ärlig så är det livet utanför som är strängt.
Hur som helst uppskattar jag verkligen era åsikter.
Jag ska ta hänsyn till dem.
"Mår du bra, Amaia? Amaia?"
-Paul... -"Vadå?"
-"Var Manu inlåst där jag är nu?" -Ja. Varför?
MARS
ÄLSKA DIG
Kom.
Kom, det är över.
Vi väntar på era ursäkter.
Mara...
Señora... Har ni anmält Manuels försvinnande till polisen?
Till nån?
Manuel är nog här inom kort, med svansen mellan benen.
Kom igen.
Jag förtjänar mitt straff och lovar att inte bryta mot reglerna igen.
Tack till inrättningen som rättar oss och visar oss vägen.
Vad har hänt?
Har vi nån mobil i skolan?
Ursäkta att jag stör men jag behöver din mobil.
Vilken mobil?
Du har säkert en. Du har ju det väl förspänt.
Säg till när du tröttnat.
Nöjd?
Var gömmer du den?
Låt henne vara, Amaia.
Låt mig vara ifred.
Tack.
Vad har hänt här? Är allt som det ska?
Jag tappade böckerna, förlåt.
Är det till ett black metal-omslag?
Det finns de som påstår att motsatsen till det vetenskapliga vetandet
är vidskepligheten,
som skapar företeelser och ritualer som är pseudoreligiösa.
Paul. Amaia. Tröttnar ni aldrig på att ställa till besvär? Tystnad.
Men det skulle inte vara intelligent att nedvärdera
de övertygelser som tycks vara irrationella.
Jag skulle vilja att ni skriver, säg en halv sida,
för att se vad ni anser är vidskepligt.
JAG VET VAR DET FINNS EN TELEFON
Varsågod. Börja.
Smalis.
Jag har inte kunnat äta. Jag visste inte vad jag skulle göra.
Kom, jag har en överraskning.
Vad är det?
Där ser du att de skulle bjuda oss. Vi åker till Paris.
Tror du på det nu eller inte?
Lyssna, det är hans bröllop.
Det där svinet älskar inte oss, men vi är hans familj.
-Paul. -Vi vet inte vad som hänt med Manu.
Vi måste bara sköta oss månaden ut. Då kommer vi att få åka.
Lyssnar du på mig, Adèle? Vi vet inte vad som har hänt med Manuel.
Om vi inte övertalar farbror att låta oss stanna i Paris så flyr vi där.
Lova mig det.
Säg att du inte ska ställa till med nåt mer, Paul.
Jag står inte ut här längre.
Okej.
Har du haft mardrömmar igen?
Ångest?
Nej, allt är bra.
Okej.
Sträck ut armarna framför dig. Så där.
-Tog du med dig ditt teckningsblock? -Jag glömde det.
Ursäkta.
"Scusi dotore." Hur är allt här?
-Hejsan, Inesita. Hur mår du? -Jättebra.
Jag var på väg till lektionen.
Behöver du nåt?
-Återvända hem. -Varför det?
Har det hänt nåt? Behandlar de dig illa eller nåt sånt?
De behandlar mig bra, pappa.
Det gläder mig.
Ha en bra dag.
-Vad tycker du? -Det är alltid svårt att veta.
-Tror du att hon börjar minnas? -Nej, det skulle jag nog inte säga.
I såna fall borde jag kanske ta hem henne.
Nej, Darío, det är ingen bra idé. Hon är väldigt tillbakadragen.
Hon måste socialisera och hållas under uppsikt. Jag tar hand om det.
Idag vill jag att ni ska förstå varför musiken berör oss.
Rytmen och ackorden bygger nåt som liknar en berättelse.
En melodi är som en historia.
Händelserna påverkar varandra och leder till det som händer sen.
Vi skapar en rytm.
En regelbundenhet.
Och plötsligt...
...händer nåt oväntat.
Det är just det som bryter mot våra förväntningar...
...som gör att vi blir berörda.
Musiken är som livet.
Som romanerna, som på film.
Det oväntade rubbar oss.
Det håller oss alerta, det väcker vår nyfikenhet.
Här...
...har ni tusen skäl att bli berörda.
Hallå där.
Gå förbi aula 13 och töm papperskorgarna.
Ja, señor.
Vad är det här, Jiménez? Vi byter lag.
Du är som en vajande lyktstolpe. Du är helt värdelös.
Byt lag. In med er. Ni också.
Du servar, González. Kom igen. Sätt fart.
Kom igen, González. Jättebra.
Kom igen, kom igen!
Det var på tiden! Hjälp till där. Vi måste duka borden. Sätt fart.
Ta ut brödet också.
Amaia, säg inte att nån med korpmask tog honom. Då tror de inte på oss.
-Det är sanningen, idiot. -Okej. Men du behöver inte säga det nu.
"112, nödnumret."
-Vad gör ni? -Snälla, det är bara ett kort samtal.
-Försvinn härifrån. -Snälla, det är viktigt.
-Ut, jag säger till ledningen. -Kom.
Vet skolledningen om att du knullar Mario?
Lyssna, sötnos...
Det var längesen jag brydde mig om vad andra tycker om mitt sexliv.
Vet du vad?
Att jag gör det, jag anmäler er.
Jag bryr mig inte heller om det, men prior då?
Vad skulle han tycka?
Hur skulle rektor emeritus ta det att idrottsläraren ligger med vaktmästaren?
Jag slår om vad att nazistens dagar är räknade om det här kommer fram.
Ni får tre minuter, inte en minut mer.
Två av dem är överflödiga.
Hej, jo... Jag vill anmäla en försvunnen elev på internatet Las Cumbres.
Hallå? Hör ni mig? Hallå?
De la på.
Det kommer ingen samtalston.
Helvete också. Helvete.
-Fan. -Kom.
Hör ni det där?
Vadå?
Och det här?
"Nå? Ingen?"
Som ni vill.
Om inte lustigkurren som klippt telefonkabeln erkänner
får ni stå här i tystnad
under hela måltidstimmen.
Det har en enkel lösning.
Den skyldiga kan erkänna eller så kan nån som sett personen klippa kabeln
säga vem det var.
Säg till om nån erkänner, Mario.
Och ingen får äta nåt.
Tänk om nån inte ville att vi skulle prata med polisen?
Tystnad!
Vad är det, Adèle?
Inget.
-Jag mår bättre nu. -Varför var du så nervös tidigare?
Det var väl inte för att du klippte kabeln?
-Är du galen eller vad är det med dig? -Det var inte jag.
Varför gjorde du det?
Varför gjorde du det, Adèle?
Du hade lovat. Vill du hamna i isoleringen igen? Ska vi vara fast här?
Vi hade fått tag på polisen. Vi vet inte var Manuel är.
Han kan vara i fara. Förstår du inte?
Du ljög för mig. Du hade lovat. Du hade lovat.
Lyssna. Jag gör allt i min makt för att hjälpa min kompis. Allt, förstår du?
Ja, jag ljög. Klart som fan att jag ljög för du fattar ingenting.
Vi är fast här och du beter dig som en bortskämd och självisk barnunge.
"...som tjänar djävulen."
Uppe på bergstopparna kraxar och kraxar korpen,
svart ondskefull fågel som tjänar djävulen.
Skärp dig, Paul! Annars får du köra ett dubbelpass.
Varför spelar du det stycket?
Tycker du om det?
-Jag måste tillbaka till lektionen. -Vänta.
Hur länge har du varit på internatet?
Sen förra året.
Du hade visst varit med om en olycka. I Lissabon.
Jag bodde där ett tag.
-Det är en jättefin stad. -Jag antar det. Jag minns inget.
Är du lycklig här? Vantrivs du?
Den här platsen är väldigt tuff.
Du kan prata här. Ingen hör dig här.
Är du nervös? Varför darrar du?
Varför spelar du det stycket?
För att du tycker om det.
Jag måste tillbaka till lektionen.
-Jag var inte hemma, Mara. -Jo, det var du. Det var tänt.
Du kan inte bara dyka upp. Vi kom överens om att du skulle ringa.
Okej, du har rätt. Förlåt. Jag har sparat en flaska till oss.
-Bra. -Åk inte så där.
-Jag ringer dig. -Snälla.
Jösses, den jävla nazisten.
Snälla! Stanna! En elev är försvunnen! Ni måste ringa polisen!
Vart ska du? Jag höll på att köra på dig.
-De måste leta efter Manuel. -Gå in, Amaia!
-Amaia Torres? -Ja.
-Gå in. -Manuel har försvunnit!
-Nån tog honom! -Hej då.
Istället för att bete dig som en småligist borde du vara tacksam att du är här,
mot oss och din pappa. Efter det du gjorde mot honom...
...borde du sitta i fängelse.
-Du vet inte vilken tur du har. -Nåväl...
Ta det. Det lugnar ner dig.
Jag behöver inte lugna ner mig.
Lyd. Kom igen.
Och de här...
"Jag behåller dem så länge."
Så där.
Verbet "être" är fel. Det är oregelbundet. Upprepa det, det sitter inte.
Je suis,
tu... tu es,
il est,
nous sommes,
vous "sui"...
Förlåt, förlåt, Alba. Jag är inte arg på dig.
Jag måste be dig om nåt som är jätteviktigt.
1300-TALET
Var det nåt liknande?
Och hörapparaten? Har Mara tagit den?
Läkare under digerdöden, titta.
"Logen med kopplingar till alkemin. De jagades för kätteri."
"I Normandie, Schwarzwald, Karpaterna, Pyrenéerna."
-"Logen Korpboet var känt." -Korp?
Byggnaden har korpar överallt. Jag hade inte lagt märke till det tidigare.
-Menar du att... -"Tystnad, är ni snälla."
Det är en amsaga,
att man kan sudda ut minnen genom att gnida småborre på huvudet.
Det är inte seriöst.
Det finns många belägg. Men ni kanske har rätt.
Det är tokigt att se om det har en vetenskaplig grund.
Där hade du tur. Vi fortsätter imorgon. Jag hoppas du är mer stridslysten då.
Det kan ni räkna med.
Elías!
Broder Elías!
Elías?
Elvira?
Förlåt, jag ropade på dig, men du hörde mig inte på grund av klockorna.
Jag ville säga nåt.
Jag ogillade att du förde min talan i mötet med Darío Mendoza.
Tack för att du försvarade mig, men du gjorde mig ingen tjänst.
Jag klarar av att framföra mina idéer och om inte, så är det mitt problem.
Gör inte om det.
Var jag tydlig?
Absolut. Jag ber om ursäkt.
Jag godtar din ursäkt.
"Anmäl Manuel Villars försvinnande.
Det har gått för lång tid. Vi får brottas med föräldrarna sen. Darío."
VAR FÖRSIKTIG
KIDNAPPAREN AV EN MINDERÅRIG I LISSABON ÄR FORTFARANDE PÅ FRI FOT
Vart ska du så här dags, Alba?
Mamma har skickat mig på ett ärende.
Jag är så hungrig att jag skulle kunna äta Pelayos fiskar.
Varför stirrar nazisten på oss?
Amaia Torres. Följ med mig.
Torres!
Rektorn bad mig att återlämna de här. Sätt på dig dem.
Jag är ledsen, señor. Jag hör er inte.
Sätt på dig dem.
Du hör mig, va? För jag vill att du lyssnar väldigt noga på det här.
Hör du mig? Jag kommer bara att säga det en gång:
Om du blandar dig i mitt liv igen, om du närmar dig Luís,
eller försöker berätta för Mara om mig eller för nån annan igen...
...så lovar jag att jag ska se till att ditt liv här blir till ett helvete.
Och jag vet precis hur jag ska göra. Är det uppfattat, dövis?
-Hej. -Hej.
-Hejsan. -Har du sett flickan nånstans?
Hon gick ut nyss. Hon sa att du hade skickat iväg henne på ett ärende.
Va?
Jag ska leta rätt på henne.
Ursäkta. Om det är okej så går jag och vilar. Jag mår inte så bra.
Ursäkta, kan jag få örtte? Jag mår inte så bra.
Ja, oroa dig inte. Jag kommer med det.
Jag mår jättedåligt. Jag tror att jag kommer att spy.
Vad gör du, Amaia? Vad gör du? Är du galen? Helvete!
Släpp mig! Jag ska bränna ner det här skitstället!
-Så alla skitstövlar försvinner! -Nej!
Så polisen och arméns jävla brandkår kommer!
Inte så här.
De är på väg. Polisen är på väg. Hör du mig?
-Vadå? -De är på väg.
-Va? -Adèle skickade Alba till byn...
-...för att hämta dem. -Flickan?
Helvete. Helvete... Jag vet inte hur, men vi ska hitta Manuel.
Alba! Alba!