Den indtager de smukkeste former.
Den giver os synet og resten af sanserne.
Den forædler de mest grundlæggende instinkter.
Djævlen er overalt.
Ingen vil gøre dig fortræd igen.
Den onde ved, hvordan den får os til at sænke vores parader.
"Selvom jorden er frugtbar i disse bjerge,
gletsjervandet krystalklart og planterne helende som i paradis...
...så gemmer det onde sig her."
Amaia?
Hvad er der sket, Amaia?
Hvad er der sket?
Hvad kigger I på? Lad mig være.
Har du tænkt dig at stikke af?
"Uforklarlige skabninger..."
"...forsvinder."
"Las Cumbres-kostskolen."
"I århundreder har indbyggerne i disse bjerge hengivet sig til at synde
og være liderlige.
Det er altid liderlighed."
Det her er overvældende, don Arturo.
Hvis man ser bort fra romantikken, litteraturen, allegorierne
og analogierne. Hvad er der så tilbage?
Jeg er botaniker. Det, der interesserer mig, er videnskaben bag metaforen.
Begræns Dem ikke kun til at se alkymien fra et analytisk perspektiv.
-Jeg forsøger at være rimelig. -Kære Elvira.
Den, der lever i overensstemmelse med forstanden, lever mod sjælen.
Paracelsus.
-Hvorfor er der glas der, broder Ángel? -Nogen sneg sig ind i tårnet i går.
Det kan være fra den samme person. Vi bør sige det til prioren.
-Tak, broder. -Vi ses til messen, broder Elías.
"Hvordan ting forekommer, bestemmes af observationsmetoden."
"Så måske kan I forstå, at når Helvedes port åbnes..."
"...så kommer ondskaben frem."
Fandt du Manu?
"Det vigtige er at finde sandheden."
"Sandheden er den rigtige 'De vises sten', som alle alkymister leder efter."
Okay.
Kan nogen fortælle, hvad denne sætning betyder?
De dødes sjæle ender i Helvede.
Meget flot, Paul. Du er skarp.
-Hvor var du? Jeg var nervøs. -Jeg fortæller det senere.
Hvad er der sket med dig? Du ser lidt medtaget ud.
Jeg har det ikke så godt, men...
Har du moret dig med dine nye venner?
Den sidste, der lavede numre med mig, skød jeg med et jagtgevær.
-Og det var min far. -Slip hende! Hold op.
-Giv slip! Hun er ren gift. -Jeg tager mig af hende.
Jaså? Hvad har du tænkt dig at gøre? Hun sagde, hun ville skyde mig.
Jeg ved, du ikke vil gøre noget, for du tager altid hendes parti.
Altid! Nå? Er du virkelig så vild med hende?
Du er lidt for uregerlig.
-Behersk dig. -Det vil jeg ikke!
Hvis Elías har haft den maske på og bortført Manuel, hvorfor gør vi så intet?
Hvad skal vi gøre? Skal vi tæve ham?
Ja, vi tæver ham. Vi river hans negle af og rykker hans tænder ud.
Vi gør, hvad der kræves, for at han siger, hvor Manuel er.
Jeg hader at sige dig imod, Amaia, men sikken strålende idé.
-Du er bange. -Selvfølgelig.
På maleriet så vi flere med masker på. Elías er med i logen. Forstår du?
Hvad skal vi så gøre?
Inés...
Jeg gør alt, jeg kan, for at finde en måde at hjælpe dig på,
men du er nødt til at være på min side.
Har du ikke mærket nogen følgevirkninger ved behandlingen?
Nej, slet ikke.
Skal jeg komme i morgen?
Har I ikke hørt, at det har ringet ud?
Vil du blive i et øjeblik?
Jeg er glad for, du kom. Vær sød at sætte dig her.
-Jeg har time nu. -Det går hurtigt.
-Jeg kan ikke spille. -Du skal ikke spille.
Dine fingre skal bare glide over tangenterne.
Fornem tangenterne mod fingrene.
Jeg er virkelig nødt til at gå.
Det er nok! Lad mig være i fred. Hvad mon Mara vil sige,
hvis jeg fortæller, at du låste mig inde på dit værelse?
-Du bliver ved. -Jeg låste dig ikke inde. Jeg...
Ingen måtte se dig gå derfra.
Hør engang.
Jeg beder min far om at fyre dig. Du skal ikke nærme dig mig igen.
For helvede...
Amaia.
Hvad leder vi efter?
Lys herovre.
Jeg er ikke helt sikker, men noget, der kan hjælpe os med at finde Manu.
Klart. Et kort, hvor der står: "Her holder jeg Manuel indespærret".
Nej, det er bedre at sprætte maven op på ham.
Så du æsken, han havde? Masken ligger deri.
Lad os se, hvor han går hen.
-Der var du hurtig. -Sjovt.
-Av, for fanden... -Alle behøver ikke at høre dig.
Din søster og hendes venner har ødelagt mine høreapparater.
-Han efterlod... -Ikke så højt.
-Han efterlod æsken. -Ja, i biblioteket.
Vi følger efter ham.
Han lod døren...
Pis.
Han står der.
Han er gået.
Tænk, hvis Manuel er derinde.
Hvis du flytter dig, kan vi se efter.
Han må være kommet derfra. Her er ikke andet end det.
Forsigtig!
Kan du huske maleriet? Der begravede en af de maskerede en mand.
Den ligger skævt. Det virker, som om Elías har flyttet på gravstenen.
-Tænk, hvis Manu ligger dernede. -Det håber jeg, for ellers er det et lig.
-En, to... -...tre.
Manuel ligger ikke her.
-Det her er ikke godt. De døde skal hvile. -Vent.
-Du tror vel ikke, at Manuel ligger her? -Vi er nødt til at være sikre.
Vi kan ikke gå, før vi er sikre.
Tag fat derovre.
En, to...
Føj. Det her er Yolanda Pascual.
Hun er begravet med ansigtet nedad.
-Føj, hvor ulækkert! -Det er nok, Amaia.
"Længslen efter udødelighed er fælden, Djævlen anvender."
"Områdets alkymister ønskede at overvinde døden med deres bryg."
"Det er vigtigt, at jeres elektroniske apparater er slukkede."
Du tænder mig i den kedeldragt.
Skal vi hente Julio? Så bliver det sjovere.
-Du har ødelagt stemningen, Eric. -Ham synes du da også om, ikke?
Åh, nej. Vent lidt.
-Er du faldet for mig? -Drøm videre.
Savner du mig, når vi ikke er sammen?
Vi bor begge her. Skulle jeg savne dig, når jeg skifter tampon?
-For eksempel. Hør... -Hvad så?
Jeg vil hellere stikke nåle i kuglerne end at have, at du bliver sur på mig.
-Kan du ikke lide Julio, skider vi på ham. -Vi behøver ikke at være radikale.
-Du og jeg trives sammen. -Ja.
Nej, nej, nej, Eric! Hvad sker der?
Adèle.
Jeg vil ikke se dig sammen med Rita eller hendes slæng.
-Er det forstået? -Du bestemmer ikke. Gider du slippe?
-Ja, når du lover at droppe Rita. -Det kan jeg ikke. Vi kommer sammen.
Kommer sammen? Hun er en dårlig person.
Det er hun ikke.
Hvad med det, de gjorde mod Amaia? Jeg ved, hvordan du har det, Adèle.
Du kan godt lide hende. Jeg ved det.
Hvad ved du om det? Du har ingen anelse.
Hvad er der med dig, Adèle?
Hvad? Du...
Hvorfor gør du dette?
Jeg er træt af at rende efter dig. Det er problemet.
Saml boldene sammen, der ligger i gården.
Det vælter årets budget. Jeg forstår ikke, hvorfor du gjorde det, Dario.
Maskinerne var nødvendige. Jeg kunne have forudset det, men det gjorde jeg ikke.
Skolen skal ikke være en operationsstue, som kan helbrede din datter. Det går ikke.
Er alt i orden, min skat? Ja?
-Ville du sige noget? -Nej.
Jeg ville bare hilse.
Jeg har talt med Fran. Jeg har det godt, meget godt.
Stik så af.
Jeg ville ikke have haft det værre, hvis du efterlod penge på natbordet.
-Undskyld. -Jeg forstår, hvor svært det er for dig.
Men det giver dig ikke ret til at gå i seng med mig, når det passer dig.
Yolanda Pascual.
-En tidligere elev. -Hvad skete der med hende?
-Hvorfor ligger hun begravet i klostret? -Hun gik i samme klasse som "Misbrugeren".
Ja, vi gik i samme klasse. Hun var skør, og vi havde sex mange gange.
-Hvorfor? -Hun var pæn.
Men jeg havde knaldet hende alligevel.
Hvorfor siger du, at hun var skør?
Hun passede sig selv, var et fjumrehoved og var ubehagelig mod alle.
Engang løb hun nøgen ud i gården. Det var alletiders.
-Hvad døde hun af? -Aner det ikke.
Hun forsvandt en dag, og senere sagde de, at hun var død. Folk var ligeglade.
Okay, kammerat. Vi ses.
Åbn dit skab, Rita.
-Hvorfor? -Åbn skabet, Rita.
-Det havde jeg ikke forventet, Rita. -Rita!
Det var ikke mig.
Rita? Ved du, hvad klokken er?
Sikke fin du er. Har du været hos frisøren?
Hold dig væk fra min søster. Udtrykker jeg mig tydeligt nok?
Hold op.
-Kan du høre mig? -Klart og tydeligt.
Idiot.
Lad mig se...
Tak.
-Fordi jeg var tarvelig? -Ja, også det.
Se, hvad jeg har fundet.
Hvad laver du?
Se, hvad jeg har her. Jeg har lavet en tegning.
Se. Jeg er den pæne, og du er den grimme.
Glem det.
-Det er vel Manus? -Hvor fandt I det?
Vi skulle gøre rent på hittegodslageret. De er efter os hele tiden.
-Tag os med. -Til lageret?
-Ja, kom... -Hvorfor? Kom.
Du ser godt ud, Rita.
Hvorfor stjal du det?
Jeg ville give det til dig.
Mener du det?
Kom med mig.
Jeg vil have, du skal gøre noget.
Brænd det.
-Hvad? Hvorfor det? -For min skyld.
Hvad? Nej.
Jeg kan ikke. Han er min bror.
Du sagde selv, at han er ligeglad med dig. Han er altid sammen med Amaia.
Jeg vil ikke.
Intet tilhører Yolanda Pascual.
Du godeste... Se lige de her underbukser. Hvem efterlader sådan nogen?
Vi kommer også kun til at efterlade underbukser og trusser.
Okay, så efterlader jeg nogle, der er meget beskidte.
-Også mig. -Her er den.
Yolanda Pascual.
-Den her er meget flot. -Var der ikke mere?
-Hvad synes du? -Den er lidt for stor.
Åh... Der er noget heri.
-Hvad er det? -Er det et brev?
Det er vist en dagbog. Ja.
"Den 23. maj. Dagen har været frygtelig."
"Lærerne lod mig ikke blive i sengen på trods af koldsved og rystelser."
"Jeg hader dem. De skal dø."
"De har grinet af mig, siden de fandt mig nøgen i gården."
"Jeg ved ikke, hvordan det skete, eller hvorfor jeg får hukommelsessvigt."
"Pludselig eksisterer jeg ikke, og pludselig er jeg der igen."
"Intet kan berolige mig længere. Ikke engang min..."
"Min blå amulet."
"Jeg vil væk fra dette helvede. Jeg har aldrig troet på Gud,"
"men jeg begynder at tro på Djævlen. Jeg tager med dem, når de kommer."
Hvem skulle komme?
Aner det ikke, men hun skriver: "Min blå amulet".
Og i Elías' æske lå der en blå amulet.
Æsken må ligge på biblioteket.
Det er de samme ting.
Rystelserne...
...koldsveden, hukommelsessvigtene...
Du så mig jo tidligere. Det var, som om...
Jeg ved ikke... Som om jeg holdt op med at eksistere.
Lysten til at ville slå nogen ihjel...
Jeg er vist ved at blive vanvittig.
-"Er det ikke sjovt?" -Hvad laver I?
Gå, Adèle.
Hvad? Hvorfor?
Rita! Kom nu, Rita. Sig, de skal lade mig komme ind.
-Smut så. -"De opdagede mig..."
-Den havner altid her. -Tak.
I morgen kommer den nye maskine, så vær venlig at tale med Fran,
og bed dem sætte den op, så snart den kommer. Okay? Glimrende.
Hvornår ses vi igen?
Ødelæg nu ikke dette.
Det var skønt, ikke?
Det er et udkast, men jeg har gjort vigtige opdagelser i mit laboratorie...
...som omhandler vegetationen her i området.
Jeg tror, det kan styrke min hypotese.
Det vil forklare de sære fænomener, De nævnte.
Det vil forklare folkloren og områdets esoteriske litteratur.
-Hvad mener De? -Jeg tror ikke, De vil vide det.
De er tilbage ved overfladen, kære Elvira.
Undskyld mig, don Arturo.
De er religiøs, og jeg forstår Deres standpunkt,
men mit arbejde er videnskabeligt.
De taler om mysticismen, som om det bare er bedrageri.
-Det har jeg aldrig sagt. -Dette er for svært for Dem at begribe.
Først når De forstår, hvor stor indflydelse Djævlen har på mennesket,
vil Deres afhandling ikke være andet end en receptsamling.
-Og den er fra mormors apotek. -Undskyld mig, don Arturo...
Jeg tilhører dominikanerordenen. Forstår De latin?
"Dominicanes." Vi er Herrens hunde. Vi er Hans armé.
Her i sognet har broder Elías og jeg én opgave:
At bekæmpe Djævlen.
Han vil altid have mig og mine brødre imod sig.
Her er ingen æsker, kun bøger.
Stille! Her kommer man ikke for at snakke. Vil I have en advarsel?
Kom ned.
-Hvad er det her? -Kirkearkivet.
Her er den.
Tænd denne.
Sådan.
Her er den.
Yolandas blok. Resten af dagbogen.
"Den 24. maj. Jeg er bange, men jeg skal hen til klostret."
"Det er den eneste løsning. Djævlen i mig skal ud."
"Jeg kan kun stole på broder Elías. Han ved, hvad vi skal gøre."
"Han sagde, at han før havde udført..."
"...eksorcismer."
Det var derfor, hun lå begravet med ansigtet nedad.
Hun var besat. Kom.
Her! Her.
1513. 1653. 1732.
Det er dokumenter om eksorcisme på Ravneredens medlemmer.
Jeg forstår det ikke. Var Yolanda med i logen?
Hvis hendes ting ligger i æsken, så er masken hendes.
Munkene er ikke logen. De har bekæmpet den i århundreder.
Men hvem er det så, hvis det ikke er munkene?
Tak, fordi du kom.
-Vær stille. -Hvad vil du?
-Hør på mig. -Hvad vil du fortælle?
Jeg vil have, at du følger med mig. Jeg vil vise dig et sted.
-Der fortæller jeg alt. -Jeg går ingen steder.
-Jeg beder dig. -Slip mig.
Undskyld.
Jeg vil gerne undskylde igen. Jeg opførte mig som en idiot.
Ja, det gjorde du.
Du er fuld af overraskelser.
Du er en streng lærer, men du engagerer dig i eleverne.
Du er en munk, der tvivler på Gud.
En mand, der er gemt bag ordensdragten.
Og nu siger min afhandlingsvejleder...
...at du er eksorcist.
Jeg frasagde mig det for længe siden. Der skete noget utilgiveligt.
Hun hed Yolanda Pascual. Hun var...
...et af dalens børn.
Hun led enormt meget og...
Det var uforklarligt.
Hun kom ud for besynderlige ting.
Jeg var meget i tvivl, men prioren mente, at vi skulle starte en ceremoni.
Der var endegyldige beviser.
Og hun var desuden overbevist om, at hun havde Djævlen i sig.
Hun overlevede ikke presset.
"Menneskets tidligere fjende, forlad Yolandas krop,
som Gud har skabt med kærlighed! Hvem er du, Djævel?
Sig dit navn! Selve Kristus befaler dig!
Sig dit navn, Djævel! Selve Kristus befaler dig!
Han ydmygede sig selv og blev modig efter døden."
Den dag mistede jeg min tro og tabte mig selv.
Hun var bare en pige, der havde brug for hjælp.
Jeg har atter set samme symptomer, som Yolanda havde, hos andre elever.
-Hvad mener du? -Noget er ved at ske.
Jeg tror ikke, det skyldes bjergluften eller røgen, der siver op af jorden.
Nej, der findes altid en rationel forklaring, Elías.