"Den inntar de vakreste formene.
Den gir oss synet og resten av sinnene."
"Den foredler de mest grunnleggende instinktene."
"Djevelen er overalt."
Ingen kommer til å skade deg igjen.
"Den onde vet hvordan han skal få oss til å senke forsvarene."
"Selv om bakken er fruktbar i disse fjellene,
isvannet er krystallklart og plantene legende som i paradiset..."
"...så gjemmer ondskapen seg her."
Amaia?
Hva har skjedd, Amaia?
Hva har skjedd?
Hva ser dere på? La meg være.
Skal ikke du stikke også?
"Uforklarlige åpenbaringer..."
"...forsvinnelser."
"Internatet Las Cumbres."
"I århundrer har innbyggerne i disse fjellene gitt seg hen til synd
og lyst.
Alltid lyst."
Dette går over hodet mitt, don Arturo.
Forbi romantikken, litteraturen, allegoriene
og analogiene. Hva står igjen?
Jeg er botaniker. Det som interesserer meg er vitenskapen bak metaforen.
Ikke begrens deg til å se alkymien fra en så analytisk vinkel.
-Jeg prøver å være fornuftig. -Kjære Elvira.
Den som lever i samsvar med fornuften lever mot sjelen.
Paracelsus.
-Hva slags glass er det, broder Ángel? -Noen tok seg inn i tårnet i går.
Det kan være samme person. Vi burde si fra til prior.
-Takk, broder. -Vi ses på messen ved åtte, broder Elías.
"Hvordan ting fungerer bestemmes av observasjonsmetoden."
"Da forstår dere kanskje at når helvetes porter åpnes..."
"...får ondskapen fritt fram."
Fant du Manu?
"Det viktige er å finne sannheten."
"Sannheten er den ekte De vises sten som alle alkymister leter etter."
Okay.
Kan noen fortelle hva denne setningen betyr?
De dødes sjeler vil havnet i helvete.
Flott, Paul. Du er veldig sikker.
-Hvor var du? Jeg var urolig. -Jeg forteller senere.
Hva er det med deg? Du ser ikke så bra ut.
Helt ok. Jeg føler meg ikke så bra, men...
Har du det gøy med dine nye venner?
Den siste som banket meg skjøt jeg med et jaktgevær.
-Og han var faren min. -Slipp henne! Slutt.
-Slipp! Hun er jo giftig. -Jeg tar meg av henne.
Jaha? Hva skal du gjøre? Hun sa hun skulle skyte meg.
Jeg vet du ikke kommer å gjøre noe fordi du alltid tar hennes parti.
Alltid! Nå? Liker du henne så mye?
Du er litt vel vill.
-Behersk deg. -Jeg vil ikke!
Hvorfor gjør vi ingenting om Elías tok Manuel i den jævla masken?
Gjøre hva? Skal vi banke ham?
Ja, vi banker ham. Vi kjører nåler i neglene, drar ut tennene hans.
Det som kreves for å få ham til å si hvor Manuel er.
Jeg hater å si imot deg, Amaia, men for en flott idé.
-Du er redd. -Så klart.
Vi så flere med masker på bildet. Fordi Elías er med i losjen. Forstår du?
Hva skal vi gjøre da?
Inés...
Jeg gjør alt jeg kan for å finne en måte å hjelpe deg på
men da må du stå på min side.
Har du ikke merket noe nytt etter behandlingen?
Nei, ingenting.
Skal jeg komme tilbake i morgen?
Har dere ikke hørt at det ringte ut?
Kan du bli et øyeblikk?
Jeg er glad for at du kom. Sett deg her, er du snill.
-Jeg har time nå. -Det går fort.
-Jeg kan ikke spille. -Du skal ikke spille.
Jeg vil bare at du lar fingrene gli over.
Kjenn tangentene mot fingrene.
Jeg må virkelig gå.
Det holder! La meg være i fred. Hva tror du Mara sier
om jeg sier at du låste meg inn på rommet ditt?
-Og du fortsetter. -Jeg låste deg ikke inne. Jeg...
Jeg ville ikke at noen skulle se deg slik.
Hør på meg.
Jeg skal be faren min om å gi deg sparken. Ikke kom nære meg igjen.
Faen...
Amaia.
Hva leter vi etter?
Lys opp her.
Jeg vet ikke akkurat, men en ledetråd til hvor Manu kan være.
Så klart, et kart med en pil: "Her holder jeg Manuel fanget".
Nei, det er bedre å sprette opp magen hans.
Så du esken han hadde? Masken ligger i den.
Vi følger etter og ser hvor han går.
-Kjempebra, nå var du rask. -Morsomt.
-Au, faen... -Du kan vel spille tamburin så alle hører.
Søsteren din og vennene hennes har ødelagt høreapparatet mitt.
-Han etterlot... -Ikke skrik.
-Han etterlot esken. -Ja, i biblioteket.
Vi følger etter ham.
Han lot døren...
Faen.
Han står der.
Han har gått.
Tenk om Manuel er der inne.
Jeg vet ikke. Om du flytter deg kan vi sjekke.
Han må ha kommet derfra, det er ikke noe annet her.
Forsiktig!
Husker du bildet? En av de maskerte la en mann i bakken.
Den er skeiv. Det virker som Elías har flyttet på gravstenen.
-Tenk om Manu er innestengt under? -Håper det, ellers er det et lik.
-En, to... -...tre.
Manuel ligger ikke her.
-Dette er ikke bra. De døde skal hvile. -Vent.
-Du tror vel ikke at Manuel ligger her? -Vi må forsikre oss om det.
Vi kan ikke gå herfra før det.
Ta tak der borte.
En, to...
Æsj. Dette er Yolanda Pascual.
Hun er begravd med ansiktet ned.
-Gud, så ekkelt! -Det holder, Amaia.
"Lengselen etter udødelighet er fellen djevelen bruker."
"Traktens alkymister ville overvinne døden med sine brygg."
"Vi vil påminne om viktigheten av at deres elektroniske apparater er avstengt."
Du gjør meg gal i overallen din.
Du? Skal vi hente Julio? Jeg sier det så det blir morsommere.
-Du har ødelagt stemningen, Eric. -Du liker vel ham også, eller?
Å, nei. Vent litt.
-Har du blitt forelsket i meg? -Drøm videre.
Savner du meg når vi ikke er sammen?
Vi bor begge her. Når skulle jeg savne deg? Når jeg bytter tampong?
-For eksempel. Hør nå... -Hva?
Jeg vil heller stikke nåler i pungen enn at du blir sint på meg.
-Om du misliker Julio så driter vi i ham. -Vi trenger ikke å være radikale.
-Du og jeg trives sammen. -Ja.
Nei, Eric, nei, nei, nei. Eric! Hva er det med deg?
Adèle.
Jeg vil ikke se deg med Rita eller gjengen hennes.
-Er det klart? -Ikke gi med ordre. Slipper du meg?
-Ja, når du lover å drite i Rita. -Det går ikke. Vi er sammen.
Sammen? Hun er et dårlig menneske.
Hun er ikke dårlig.
Det de gjorde med Amaia da? Jeg vet hvordan du er Adèle.
Du liker henne ikke. Jeg vet det.
Hvordan vet du det? Du har ikke peiling.
Hva er det med deg, Adèle?
Hva? Du...
Hvorfor gjør du dette?
Jeg er lei av å henge etter deg. Det er det.
Samle opp ballene som ble igjen på gården.
Det ødelegger årets budsjett. Jeg forstår ikke hvorfor du gjorde det, Darío?
Maskinene var nødvendige. Kunne jeg forutsett det? Ja, men det gikk ikke.
Skolen kan ikke bli en operasjonssal for å kurere datteren din. Det går ikke.
Hva er det, vennen? Er alt bra? Ja?
-Ville du si noe? -Nei.
Jeg ville bare si hei.
Jeg snakket med Fran. Jeg har det bra, kjempebra.
Stikk av gårde.
Jeg hadde ikke følt meg verre om du etterlot 20 euro i nattbordet.
-Unnskyld. -Jeg vet det er vanskelig for deg...
...men det gir deg ikke rett til å komme og gå i sengen min når det passer.
Yolanda Pascual.
-En tidligere elev. -Hva skjedde meg henne?
-Hvorfor er hun begravd i klosteret? -Hun gikk i samme klasse som "Trippen".
Ja, vi gikk i samme klasse. Hun var gal og vi gjorde det mange ganger.
-Hvorfor? -Hun var pen.
Men jeg hadde gjort uansett.
Hvorfor sier du at hun var gal?
Hun holdt seg for seg selv, og var surrete og var uhyggelig mot alle.
En gang løp hun naken ut på gården. Det var dritkult.
-Hva døde hun av? -Jeg har ikke peiling.
Hun forsvant en dag og så sa de at hun hadde dødd. Ingen brydde seg.
Okay, mann. Vi ses.
Åpne skapet ditt, Rita.
-Hvorfor det? -Åpne skapet, Rita.
-Dette forventet jeg meg ikke, Rita. -Rita!
Det var ikke meg.
Rita? Vet du hva klokken er?
Så fin du er. Har du vært hos frisøren?
Hold deg vekk fra søsteren min. Er jeg tydelig nok?
Kutt ut.
-Hører du meg? -Jeg hører deg perfekt.
Idiot.
Få se...
Takk.
-For bindersen? -Ja, for det også.
Se hva jeg fant.
Hva gjør du?
Se hva jeg har her. Jeg har tegnet noe.
Se her. Jeg er den fine og du er den stygge.
Glem det.
-Det er vel Manus? -Hvor fant dere det?
Vi ryddet lageret med hittegods. De er på oss hele tiden.
-Ta oss med dit. -Til lageret?
-Ja, kom... -Hvorfor? - Kom.
Du er kjempefin, Rita.
Hvorfor tok du den?
Jeg ville gi den til deg.
Mener du det?
Bli med meg.
Jeg vil at du gjør noe.
Brenn det.
-Hva sier du? Hvorfor det? -For min skyld.
Hva? Nei.
Jeg kan ikke. Han er broren min.
Du sa det selv. Han driter i deg. Han er alltid med Amaia.
Jeg vil ikke gjøre det.
Ikke noe som tilhører Yolanda Pascual.
Jøss... Se på bokserne. Hva etterlater sånt?
Det eneste sporet etter oss her vil være et par boksere og truser.
Greit, jeg etterlater noen skikkelig sjuskete da.
-Jeg også. -Her er den.
Yolanda Pascual.
-Den var veldig fin. -Var det ikke mer?
-Hva synes du? -Litt for stor.
Åh... Det ligger noe her.
-Hva er det? -Er det et brev?
Det ser ut som en dagbok. Jo.
"23 mai. Det har vært en grusom dag."
"Lærerne har ikke latt meg ligge i sengen selv om jeg kaldsvetter og skjelver."
"Jeg hater dem. Jeg skulle ønske de døde."
"De ler av meg etter at de fant meg naken på gården."
"Jeg vet ikke hvordan jeg kom dit. Jeg luker i minnet jeg ikke forstår."
"Det er som om jeg slutter å eksistere og så kommer tilbake."
"Ikke noe roer med ned lenger. Ikke en gang min..."
"Min blå amulett."
"Jeg vil at dette helvetet tar slutt. Jeg har aldri trodd på Gud"
"meg jeg begynner å tro på djevelen. Jeg går med dem når de kommer."
Hvem skulle komme?
Jeg vet ikke, men hun skriver "min blå amulett".
Og i Elías eske med masken lå det en blå amulett.
Esken må være et sted i biblioteket.
Det er samme sak.
Skjelvingen...
...kaldsvetten, tapet av tid...
Du så meg jo tidligere. Det var som om...
Jeg vet ikke, som om jeg sluttet å finnes.
Den lysten til å drepe noen...
Jeg holder på å bli gal.
-"Er det ikke morsomt?" -Hva gjør dere?
Gå, Adèle.
Hva? Hvorfor?
Rita! Vær så snill, Rita. Si at de skal slippe meg inn.
-Stikk da. -"De oppdaget meg..."
-Den havner alltid her. -Takk.
Nettopp, i morgen kommer den nye maskinen, så vær så snill og snakk med Fran
og si at de skal installere den så fort den kommer. Okay? Toppen.
Og når ses vi igjen?
Ikke ødelegg dette.
Dette var vel godt?
"Det er et utkast, men jeg har oppdaget viktige ting på labben min...
...som handler om fruktbarheten i dette området.
Jeg tror det kan styrke hypotesen min."
Det ville forklare de rare fenomenene du nevnte.
Det ville forklare vandrerhistoriene og traktens esoteriske litteratur.
-Hva tror du? -Jeg tror ikke du vil vite det.
Du er på overflaten, kjære Elvira.
Unnskyld meg, don Arturo.
Du er religiøs, og jeg forstår synspunktet ditt,
men arbeidet mitt er vitenskapelig.
Du snakker om mystisismen som om det bare handler om lureri.
-Det har jeg aldri sagt. -Dette er for vanskelig for deg å skjønne.
Ikke før du forstår hvor stor innflytelse djevelen har på menneskene
vil avhandlingen din bli mer enn en sammenstilling av oppskrifter...
-...fra mormors apotek. -Unnskyld, don Arturo...
Jeg tilhører dominikanerordenen. Skjønner du latin?
"Dominicanes." Vi er Herrens hunder. Vi er Hans hær.
Denne forsamlingen, broder Elías og jeg har et oppdrag:
Å slåss mot djevelen.
Han vil alltid ha meg og mine brødre mot seg.
Det er ingen eske, det er bare bøker.
Stille! Man er ikke her for å snakke. Vil dere ha en advarsel?
Kom ned.
-Hva er dette? -Kirkearkivet.
Her er den.
Her, tenn den.
Sånn.
Her er den.
Yolandas blokk. Resten av dagboken.
"24 mai. Jeg er redd men jeg skal gå til klosteret."
"Det er den eneste løsningen. Jeg skal kvitte meg med djevelen i meg."
"Jeg kan bare stole på broder Elías. Han vet nok hva vi skal gjøre."
"Han fortalte at han har utført andre..."
"...eksorsismer."
Det var derfor hun var begravd nedovervendt.
Hun var besatt. Kom.
Her! Her.
1513. 1653. 1732.
Det er akter om eksorsisme på losjemedlemmer av Ravneboet.
Jeg skjønner ikke. Tilhørte Yolanda losjen?
Om tingene hennes ligger i esken så tilhører masken henne.
Munkene er ikke losjen. De har kjempet mot den i århundrer.
Okay, men hvem er det om det ikke er munkene?
Takk for at du kom.
-Rolig. -Hva vil du?
-Hør på meg. -Hva ville du fortelle meg?
Jeg vil at du blir med meg. Jeg vil vise deg et sted.
-Jeg forteller alt der. -Jeg vil ikke gå noe sted.
-Vær så snill. -Slipp meg.
Unnskyld.
Jeg vil be om unnskyldning igjen. Jeg oppførte meg som en idiot.
Ja, det gjorde du.
Du er full av overraskelser.
Du er en streng lærer, men du engasjerer deg i elevene.
Du er en munk som tviler på Gud.
En mann gjemt bak ordensdrakten.
Og nå sier veilederen for avhandlingen min...
...at du er en eksorsist.
Det avsa jeg for lenge siden. Det skjedde noe utilgivelig.
Hun het Yolanda Pascual. Hun var...
...en av barna i dalen.
Hun led så mye og...
Det var uforklarlig.
Det skjedde så mye rart med henne.
Jeg hadde mange tvil, men prioren var sta og ville åpne en sak på henne.
Det fantes endelige bevis.
Og hun var dessuten selv overbevist om at hun hadde djevelen i seg.
Hun klarte ikke presset.
"Menneskets tapte fiende, forlat Yolandas kropp,
som Gud skapte med kjærlighet! Hvem er du djevel?
Si navnet ditt! Kristus selv befaler deg!
Si navnet ditt, djevel! Kristus selv befaler deg!
Han ydmyket seg selv og ble modig etter døden."
Den dagen mistet jeg troen min og meg selv.
Hun var bare en jente som trengte hjelp.
Jeg har sett samme symptomer som Yolandas hos andre elever igjen.
-Hva mener du? -Noe holder på å skje.
Jeg tror ikke at det er fjelluften eller røyken som kommer opp av bakken.
Nei, det er alltid en rasjonell forklaring, Elías.