DETTE PROGRAM VISER HØJRISIKO- AKTIVITETER UDFØRT UNDER OPSYN AF
OG I SAMRÅD MED SUNDHEDSPERSONALE
Tre, to, en. Action!
Eftersom jeg spillede Thor,
spiste jeg helt sikkert mere mad, end jeg plejede.
Hvert måltid er tusind kalorier.
Is.
Store, saftige bøffer.
Sætter sig lige der.
Burgere, pad Thai, pasta, revelsben.
Pølsehorn, pizza. Kage, doughnuts, hotdogs.
Når det handler om mad, er jeg som en udsultet hund.
Bare ikke så kræsen.
Altså, jeg ved godt, det er vigtigt, hvad jeg putter i kroppen,
men jeg vidste ikke, at det bedste jeg kan spise,
hvis jeg vil leve et langt, sundt liv, er intet.
Absolut intet.
BAYRON BAY I AUSTRALIEN
Eller det er, hvad fyren her siger. Ekspert i lang levetid, dr. Peter Attia.
-Det bliver vores sidste nadver. -Tak.
Vores sidste nadver.
Som det næste skridt i min jagt på at leve længere og bedre,
vil han havde mig til at faste. Det er grundlæggende vand
og ingen kalorier i fire dage.
Tak. Mange tak.
Tak.
Nemlig.
Ja, godt, jeg fik lov at starte med et stort, sidste måltid.
Seks salatblade og en gulerod.
Jeg gør det med dig.
-Gør du? -Og... Ja.
Det gør det nemmere at gå gennem det med en anden.
-Så... -Okay, godt.
-Godt, vi lider sammen. -Ja. Det gør vi.
Jeg har helt sikkert gået en dag uden mad før.
Jeg tror, jeg bliver ret gnaven, når jeg springer et måltid over.
Det er bestemt skadeligt for... min glæde.
Så, det er ret lang tid, hvorfor... fire dage? Hvorfor ikke...
Hvorfor ikke længere?
Jeg mener, hvad er fordelen ved fire dage? Hvorfor det tal?
Tre til fire dage er nok det vindue, hvor vi gør nok
til at ændre, hvordan din krop interagerer med
fraværet af næringsstoffer, og grundlæggende genstarte
-dit system. -Virkelig?
Tror du, jeg kan klare det?
Formoder du, med din erfaring, ser du så mange,
der har held med det første gang?
I løbet af de næste fire dage tvivler jeg ikke på,
at der vil være perioder, hvor du føler dig svag eller...
-Tårer? -Ja.
-Følelsesladet. -Lidt gnaven, knotten, den slags.
Men ved du hvad? Hvis du overvejer det,
at tanken om at vi i dag lever,
hvor vi er omgivet af uhindret adgang til mad,
og vi kan spise tre måltider og småspise indimellem, det er
relativt nyt for vores art.
Ja.
Og vores forfædre kunne gå dage uden mad hele tiden,
og ikke alene var de nødt til det, de havde evnen til...
under perioder med sult at gå på jagt.
Ja. Jeg er færdig. Jeg har ikke mere, bortset fra en lillebitte gulerod.
Skal du have det sidste salat?
Hvad med dessert? Får vi dessert eller ej?
Nej.
Jeg begynder at tro, det kan blive de sværeste fire dage i mit liv.
EKSPERT I LANG LEVETID
Jeg tror, at Chris vil få det svært.
Men jeg har praktiseret periodisk faste i mange år, og ved at gøre det
har jeg indset, at det er vigtigt at holde sig beskæftiget.
Så jeg har fundet på en helt passende udfordring
til at distrahere Chris fra sulten. Han skal gøre, hvad hans forfædre gjorde.
Han skal ud og jage sit næste måltid.
Men ikke på land. Det bliver i havet.
Så planen er, at efter fire dage uden mad...
tager vi til Great Barrier Reef.
Jeg vil være bevæbnet med en lungefuld luft...
...og en harpun, og så skal jeg prøve at dykke ni meter ned på havbunden...
...på jagt efter fisk. Så slet ikke noget pres.
Mange tak, Pete.
3. AFSNIT FASTE
FØRSTE DAG UDEN MAD
Det er første dag af fasten. Jeg har sovet godt, jeg fik nok
syv... syv timer. Jeg drømte om at faste,
hvilket var underligt, for jeg fastede ikke endnu.
Jeg gav ungerne bacon og æg i morges, det var... fristende,
men... det er tidligt, og jeg føler mig ikke tæt på
at bryde mine fire dages faste endnu.
Jeg skaffer mig dog af med hunden, bare hvis han...
Hunden vil begynde at ligne en grillkylling eller lignende, ikke?
Ja. Nej, vi spiser da ikke hende, medmindre det er strengt nødvendigt.
Først vil Chris have det fint. Han vil arbejde med energien fra
fra hans sidste måltid. Når den er væk, vil han få det meget værre.
Men jeg vil have, han holder ved,
for af alle de ting, der kan påvirke, at Chris får et langt liv,
kan perioder med faste være det mest effektive.
Min mad indeholder glukose.
Det brændstof der bistår de mange, sunde celler i min krop.
Men den glukose bistår også noget andet... zombieceller.
Gamle, beskadigede celler, der bliver hængende uden at være brugbare.
Ved at udsende giftig slam påvirker de her zombier de sunde celler
og fremskynder aldringsprocessen.
Alt fra hårtab og rynker...
HÅRTAB RYNKER
...til gigt, kræft og demens.
GIGT - KRÆFT - DEMENS
Men forskerne har indset, at når vi faster og afskærer
tilgangen af glukose,
bliver zombiehæren udsultet, hvilket berøver dem deres kraft.
En langtidsgevinst for kort tids smerte. For en madelsker som mig,
masser af smerte.
14 TIMER UDEN MAD
Ja, jeg er sulten. Vi klarer den ikke.
Og med mig mener jeg mig og mine bedste venner.
Hvis nogen kan hjælpe mig, er det dem, så det glæder mig meget,
og jeg er taknemmelig for, at de faster sammen med mig.
Vi er har været venner siden high school...
-Ja. -...folkeskolen med Chris.
-Jeg hedder Aaron. Det her er Luke. -Jep.
Og nu arbejder vi for Chris.
-Så vi er betalte venner, i virkeligheden. -Ja, venner med visse goder.
-Med goder, og, ja... -Vi er en lille familie.
Vi er en lille familie.
At have lidt moralsk støtte kan være godt.
Gør du det hele vejen? Aaron, tager du fire dage?
-Ja. -Ja.
-Nej! -Du skal forsøge.
Ja, jeg forsøger.
Han elsker mad.
Den gang, han er blevet mest vred, var fordi, jeg købte
en for lille bøf engang, i London.
Han slog mig nær ud, fordi den var sådan, og han sagde:
"Se min størrelse. Hvorfor købe den bøf til mig?"
Jeg mener, han klarer ikke fire dage.
Jeg kæmper. Vi er dage fra at få mad, ikke timer.
Vi kan jo ikke tage hjem og æde en stor skål spaghetti.
Glem pasta, med lidt held er vores næste måltid en stor, saftig fisk.
Men hvis jeg skal være fiskefanger,
får jeg brug for dykkertræning.
Så Peter har sat mig i forbindelse med én, der har usædvanlige evner.
Jeg giver en kort demonstration. Først ånder jeg helt ud.
Wow.
Stor udvidelse der.
-Okay. -Det var utroligt.
Tanya Streeter er fænomenal til at holde vejret.
Hun er blevet verdensmester ti gange i fridykning...
...og kan holde vejret i utrolige seks minutter.
Det, gennemsnitsmennesker gør, er at trække vejret ind i toppen
af brystet, men sådan får man ikke meget ilt i blodet.
Du har bedre kapacitet i nederste del af dine lunger,
og det kan man ikke udnytte, medmindre man slapper af i mavemusklerne.
Man lærer at skubbe mavemusklerne ud, når man trækker vejret ind.
-Okay, hvordan har du det? -Jeg er klar til at sætte rekorder.
Lad os gøre det.
Er det så målet, den orange tingest?
-Ja, frem og tilbage, mand. -Og hvad er der, omkring 50 meter?
-Nej, det er 100 meter. -Virkelig?
Det bliver lidt klaustrofobisk.
Ja. Vi har sat en retningssnor op, for der er ret mørkt,
men så kan jeg se, hvad du kan,
mentalt såvel som fysisk.
Okay, vi får se.
Okay, når du er klar, Chris.
Der var virkelig dårlig sigtbarhed, og mine lunger brændte med det samme.
Mit hoved siger, jeg skal give op, og jeg løber tør for luft.
Og det forsøger jeg at ignorere,
for jeg ved, der er mere ilt i mine lunger,
end man tror.
Og jeg må da snart være der.
-Næsten halvvejs. -Næppe.
-Ikke engang tæt på. -Hvor mange meter var det?
Jeg tror ikke helt, du nåede 20.
Jeg er lidt skuffet.
Det viser sig, jeg var under i hele 27 sekunder.
Jeg er faktisk overrasket over, hvor ineffektive og ubrugelige
mine evner som fridykker er.
Jeg ved, jeg kan holde vejret på land i nogle minutter, men i vandet,
når man sparker og bruger luft og energi, er det
bare noget helt andet.
Det bliver sværere, end jeg troede, at dykke efter middagsmaden.
Nu vi taler om mad...
22 TIMER UDEN MAD
Jeg kan ikke engang lide broccoli.
Og selvom jeg har lektier for...
Uden måltider til at dele dagen op, snegler tiden sig bare afsted.
Det er middagstid, og jeg har ikke haft det værre.
Jeg er ret svimmel, vildt svag og utroligt sulten.
ANDEN DAG UDEN MAD
Jeg føler mig træt, jeg sov ikke godt. Jeg vågnede tit og var virkelig sulten,
og så...
Jeg... du ved, føler mig tom, tom for mad.
Næsten som at være tom for energi. Føler mig meget flad.
Nu, jeg laver det her, er jeg sulten.
Hvorfor må du ikke spise.
Det må jeg ikke.
I hvor lang tid, far?
Fire dage, mand.
Hvorfor?
Jeg er slet ikke fristet af det her lækre bacon og spejlæg.
Anden dag på en faste, hvor man kun får vand, er særlig svær.
Og grunden hertil er, at kroppens primære reserver af glukose,
der opbevares i leveren og muskler,
begynder at blive opbrugt. Og som resultat heraf
føler Chris sig meget træt og omtåget.
Men det er vigtigt, at han forstår, at det er i orden,
for der er folk, der jævnligt gør det her,
og de sulter ikke, derimod trives de faktisk.
EYASI-DALEN I TANZANIA
Hey...
Du skød forbi...
Hør, sønnike,
hvis du ikke kan ramme,
får landsbyen ingen mad.
Prøv igen.
Jeg skal gøre mit bedste, far...
Ja, godt gået.
Isafiri er medlem af hadza-stammen.
Han er jæger.
Vi er sultne,
og vi er løbet tør for mad.
Ja, okay.
Jeg går på jagt i morgen.
Jeg fanger noget stort.
At være sulten er en del af livet her.
Nogle gange spiser vi ikke i flere dage.
Men vi er ikke bange,
for jeg ved, vi ikke vil sulte.
Hør, vi bør jage der...
Komme rundt fra siden.
At være sulten...
...gør mig til en bedre jæger.
Selv efter dage uden mad, kan folk som hadzaerne
stadig finde energi til at jage...
Se, dik-dik-antilopen har skidt.
...for når man faster, når man stopper med at spise...
Jeg tror, han er tæt på.
...afslører det kroppens superkraft.
Når der er masser af mad, opbevarer vores krop overskudsenergi
i form af fedt under huden og rundt om de indre organer.
Når der er mangel på mad, sendes fedtet til leveren...
hvor det bliver til et alternativt brændstof kaldet keton.
Og det er ketoner, der er kilde til nødenergi.
Ikke kun for vores kroppe men også for vores hjerner.
Udover at give et energiboost
lader ketoner også til at øge det mentale fokus.
Det forbedrer evnen til at se, høre...
...og fornemme ting i miljøet...
...som vi normalt ikke ville kunne opfatte.
Og ketonproduktionen stiger...
...præcis når en jæger har mest brug for det.
Dik-dikken er derinde...
Når du kommer nærmere,
bliver din hjerne opmærksom på vildtet.
Dyret er dit eneste mål.
Ja. Det er en dik-dik.
Vi fik den, vi fik den.
Alle er glade,
når jeg kommer hjem med kød.
Vores børn
og vores hustruer er glade.
Alle er glade.
Ketoner hjælper hadzaerne med at jage, når der er mangel på mad.
Og jeg er ret sikker på, jeg selv får brug for ketoner,
hvis jeg skal fange en fisk om to dage.
Lille prik her.
39 TIMER UDEN MAD
Gjorde... ikke ret ondt.
Jeg tjekker ketoner på to apparater.
De er ret ens med omkring én,
og med tiden vil det stige.
-Der er flere i mit system nu? -Ja.
Eller jeg producerer flere?
Præcis. Faktisk omkring ti gange flere.
-Og det er ret lavt. -Okay.
Men forhåbentlig i dag eller i morgen begynder vi at se den overgang,
-hvor, når du kommer over... -Ja.
...to og ind i tre, så begynder du
at føle, du er i the Matrix. Du begynder at se ting
-lidt anderledes. -Ja.
Og hvad med zombiecellerne?
Tror du, min krop skiller sig af med dem nu?
Det er du ved at begynde på, ja.
Jeg tror, det kommer samtidig med ketonerne,
og som kroppen begynder at tilpasse sig til, hvad der foregår,
vil den begynde at omprioritere
og forhåbentlig forviser den de celler.
Godt.
Så kampen mod zombierne er begyndt men intet ketonboost endnu.
Hvilket er lidt bekymrende, for jeg skal til mere dykkertræning.
Jeg kan ikke sige, jeg svømmer i energi. Min... evne til at tale er...
Stærkt nedadgående. Hvordan har I det?
Ja, det er op og ned, ikke?
-Det er en rutsjebane. -Det er... virkelig...
en følelsesmæssig rutsjebanetur.
Lige nu er jeg oppe, men i aften kommer et tidspunkt,
hvor jeg er nede.
GRIFFITH UNIVERSITETS VANDAFDELING GOLD COAST
Endnu en træningstime med Pete og Tanya.
Denne gang, undervandshockey.
De siger, det vil hjælpe mig med at fange en fisk...
-Hej venner. -Hej, hvordan går det?
De tror også, det vil hjælpe mig med ikke at tænke på fasten.
Men det virker ikke.
Hvad vil man gerne, når man faster, er træt og hundesulten?
Lære en ny sport.
Jeg har intet imod undervandshockey, det er fedt, men lige nu
vil jeg bare gerne spise.
Det er hårdt dernede, men det er faktisk rigtig
godt for harpunfiskeri. Der er pludselige energiudbrud,
-Der er... -Ja.
Du ved ikke, hvornår du skal dykke, så du skal være rigtig effektiv.
-Åh, okay. -Okay?
Ja.
Peter spiller for de røde.
Jeg spiller for de blå. Nummer syv.
Mine medfastende venner er cheerleaders.
Jeg føler, jeg ser min søn drage i kamp. Jeg er nervøs.
-Jeg er bekymret. -Jeg frygter...
Jeg er bekymret for det, for uden det...
-Har vi intet job. -...har vi intet job, så...
-Vi skal virkelig... -Pas på hans ansigt.
Rør ikke hans ansigt, tak.
Det starter ikke så godt.
Åh, åh, åh.
-Han får slag. -Wow.
Det er én ting at holde vejret, men at gøre det, mens man bliver skubbet
og mast og kastet rundt...
det er noget helt andet. Det er ret intenst.
Jeg har virkelig brug for luft.
Hvis pucken var en fisk, kom jeg ikke i nærheden af den.
Åh!
Godt gået, Peter.
Godt mål.
Halvleg, den kunne ikke være kommet mere belejligt.
-Hvordan går det? -Det er udmattende.
-Jeg ved det. -Jeg forsøger at regne ud,
hvornår jeg skal spare på energien, og hvornår jeg skal dykke og sørge for,
-jeg dykker, når pucken kommer... -Ja.
-...modsat at vente dernede... -Ja. Nej.
...og når den gør, har jeg ingen luft.
-Ja. Ingen venten. -Men...
Du har den ilt, du skal bruge.
-Så det er mentalt. -Ja.
Din udholdenhed bliver mental.
-Ja. -Okay?
Prøv at tage nogle lange, dybe vejrtrækninger. Så...
Gennem munden.
-Føles det bedre? -Ja.
Okay, godt.
Okay.
Jeg ved ikke, om det er vejledningen i halvlegen
eller noget andet... men jeg har det lidt anderledes.
Mit behov for luft er mindre presserende.
Jeg føler mig mere effektiv i vandet.
Mere opmærksom på de andre omkring mig.
Og jeg er fokuseret på pucken.
Og jeg føler et lille brus af energi...
Lige nok...
...til at score.
-Hvordan har du det? -Jeg føler mig okay nu.
-Ja. -Meget bedre end jeg gjorde,
-inden jeg spillede. -Også jeg.
Ja. Hvorfor er det sådan?
Jeg tror, vi danner flere ketoner lige nu,
vores kroppe forsøger at øge produktionen.
-Den siger... -Tror, vi er på jagt.
-Præcis, den siger... -Ja.
..."De er på jagt. De skaffer mad."
Om en time eller to
-får vi det nok lidt værre. -Ja.
For så indser den:
"Vi fik ikke mad. Vi blev svigtet."
Og så vil produktionsniveauet
falde en smule.
Det hjælper ikke på det, vel?
Åh, for pokker da.
Lige, da jeg begyndte at få det bedre...
-Åh. -De gør det med vilje.
...vender en velkendt følelse tilbage.
Så er jeg sulten igen.
Mine bedste venner faster trods alt stadig med mig.
Og de svigter mig aldrig.
45 TIMER UDEN MAD
-Hej Chris. -Hej!
Hvad hel...
Undskyld, makker, vi kunne ikke. Det her er så godt.
Tager I...
Tag et stykke, makker.
For to minutter siden, sagde jeg: "Det hjælper virkelig, at gutterne
gør det sammen med mig, for jeg...
Jeg føler mig svag." Jeg sagde: "Jeg har det skidt."
Men så sagde jeg: "Faktisk griner de, og jeg skal hænge i."
I ved: "Vi er sammen om det." Det var for tre minutter siden.
Jeg ville gerne sige, den ikke er god, men det er faktisk den bedste nogensinde.
-Hvad, jeg troede, I fastede? -Lige mine ord.
De fastede begge to. Jeg sagde...
Duft lige til den.
Fedt.
Jeg må sige, jeg troede virkelig, I ville hænge i.
Jeg ville gerne, men det her er mit livs bedste milkshake.
-Held og lykke med at komme hjem. -Åh, dog.
Jeg kan dufte pizzaen. Jeg går bare. Jeg kan dufte den.
TREDJE DAG UDEN MAD
Fedt, mine venner har svigtet mig, og som Peter forudsagde,
er ketonforøgelsen væk, og jeg har det rædsomt.
Okay, så det er tredje dag.
Jeg føler mig ret svag. Sov ikke meget i nat.
Min søvn bliver værre og værre.
I aftes var det virkelig svært at give børnene aftensmad.
De fik lækker stegt lam og grøntsager og frugt og...
Og jeg så en chokoladebrownie et sted.
Flere gange overvejede jeg at flå maden
ud af deres hænder. Føler mig svag, når jeg går op
ad trappen og ned ad gangen, jeg har svært ved at få vejret.
Men det er dag tre, og...
...vi er jo næsten færdige.
Der er kun 12, 48...
Jeg ved det ikke, jeg kan ikke tænke. Det er...
Jeg ved det ikke.
Jeg mister forstanden.
64 TIMER UDEN MAD
Jeg forsøger at øge ketonproduktionen igen ved at træne, men jeg føler intet.
Nævnte jeg i øvrigt, at jeg er rigtig, rigtig sulten?
Jeg tror slet ikke, Chris har nydt det her.
Men en stor del af at faste er at forstå, hvorfor man gør det.
Og det er nøglen til at tolerere det.
At man kan fokusere på motivationen bag fasten.
En af fordelene er, at du har en familie.
-Ja. -Så kan du se,
hvor meget du nyder det, og det bliver ligesom et anker,
-tror jeg... -Ja.
Du kan se dem i øjnene, som betyder
mest for dig.
Ja, helt sikkert. Den motivation kan jeg god lide.
Alt, der forhindrer mig i at tænke på mad, er
godt lige nu, så...
At bede Chris om at faste fire dage første gang, han faster, er stort.
Men jeg har virkelig brug for, at han fortsætter nu.
For når først et menneske går gennem tre dage uden mad,
mener vi, at der sker usædvanlige biokemiske forandringer,
der har betydelige fordele for et længere liv.
Husker I de der giftige zombieceller, der gør min krop gammel?
Det er ikke de eneste ting, der bliver håndteret.
Selv i mine sunde celler er det slid.
Men forskerne mener, at uden mad at nedbryde
går de celler i reparationstilstand,
reparerer skader, fjerner affald, tager tingene i opløbet.
Nu, hvor zombiecellerne er sat skakmat, og resten af mig er i topform,
ser fremtiden sundere og mere længerevarende ud.
Videnskaben er først begyndt at forstå fastens betydningen for et langt liv.
Faktisk indhenter vi først nu de kulturer og religioner,
der har lagt faste i centrum for deres traditioner i årtusinder.
AMHARA-REGIONEN I ETIOPIEN
I dag er en smuk dag.
Todesso er pensioneret lærer, og han fejrer påske med familien
med en gåtur til kirken.
Papa, er vi der snart?
Nej, ikke endnu.
Men kirken ligger tre dages gang væk I den hellige by Gondar.
Er du træt?
Ja, jeg er træt.
Vær ikke træt, vær stærk.
Under den meget krævende pilgrimsrejse spiser familien intet.
Det er vigtigt for os at faste,
det er en nedarvet tradition fra vores forfædre.
Vi faster for at komme Gud nærmere.
Kom så, I to.
Jeg er glad, når vi kommer frem.
Helen er med sine forældre for første gang.
Den første dag var den sværeste.
Jeg følte mig så svag.
Min hjerne fortalte mig: "Du kan godt det her."
Men min mave sagde: "Giv mig mad!"
Men fasten bringer dem ikke kun nærmere Gud,
de mener også, den bringer dem sundhedsfordele.
Selvom min far er 75, er han meget stærk.
Jeg har aldrig set ham syg.
Han sværger, det er, fordi han faster.
Jeg begyndte at faste, da jeg var syv.
Og jeg har gjort det i 68 år.
Det gør, at jeg føler mig sund.
Jeg har aldrig været forkølet
eller haft andre sygdomme.
Se, Gondar er lige over bjerget.
Jeg kan se den...
Kom.
Jeg kan lugte røgelse.
Påsken er ikke det eneste tidspunkt, etiopiske, ortodokse kristne faster.
Faktisk har de op mod 250 fastedage på et år,
hvorunder de varierer fremgangsmåden, nogle gange spiser de intet,
og andre gange begrænser de, hvor meget de spiser.
Alle disse dufte. Så meget mad.
Gondar er et fantastisk sted.
Der er mange måder at faste på. Der er utallige fremgangsmåder.
Men husk, de har alle en ting til fælles.
De begrænser antallet af kalorier, vi indtager.
Og i en verden, hvor så mange af os er overernærede,
er det en altafgørende faktor for, at vi kan komme til at leve et længere,
sundere liv.
Jeg er meget stolt over, at jeg gennemførte fasten.
Jeg vil gøre det hvert år.
Jeg stopper først med at faste den dag, jeg dør.
To hundrede og halvtreds fastedage om året.
Det får mig til at tænke: "Selvfølgelig klarer jeg et døgn mere... ikke?"
Kæmper, kæmper, jeg kæmper
Jeg er på færgen på vej mod vores dykkerbase ved Great Barrier Reef...
...og jeg kunne virkelig godt bruge et ketonboost.
70 TIMER UDEN MAD
Jeg havde et lille...
For en time siden, et lille energiboost.
Jeg tænkte: "Det er godt." Nu...
FJERDE DAG UDEN MAD
Så er det nu. Den sidste dag af fasten, og den dag jeg skal fange middag
til Peter og jeg. Hvad kan dog gå galt?
Hvordan har du det så her til morgen?
Føler mig svag. Ret... lavt energiniveau. Som var jeg lige væltet ud af sengen.
Selvom man ikke føler det, foregår der på det mikroskopiske niveau
en krig inde i din krop.
Og den krig vindes af de gode.
Og det er den rigtige grund til, at vi gør det her.
Ja.
Okay, lad os se, hvad vi har.
Så jeg kan komme til at leve længere, men lige nu
er jeg ikke sikker på, jeg klarer dagen.
Hvad var mit ketonniveau i går?
I går lå du på omkring én.
-Nu er du på næsten to. -Ja.
-Når ketonerne nærmer sig tre... -Ja.
...begynder der virkelig at ske noget.
Men når du kommer i vandet, tror jeg, det vil stige drastisk.
Jeg vil ikke lægge pres på dig, men jeg er sulten, mand.
Og eftersom jeg ikke kan fange en fisk med et spyd, og du kan,
har jeg brug for, at det lykkes for dig. Der er meget på spil...
-Ja. -...for os begges to.
-Jeg hørte ikke andet end "bøf". -Ja.
Der er meget på spil og ikke kun for i dag.
Ved at faste, siger Peter, at jeg bekæmper
zombiecellerne og reparerer de raske celler.
Og det kan betyde et længere, mere sundt liv.
Men først skal jeg ned og jage fisk.
-Velkommen om bord. -Mange tak.
Hvis bare jeg kan finde energien. Jeg gad godt have nogle ketoner lige nu.
Chris' ketonniveau er steget, hvilket er, hvad vi ønsker.
Jeg ved, han ikke føler det endnu, men ligesom med undervandshockeyen
vil det at jage forhøje de her evolutionære tilpasninger
i hans krop og give ham den energi, han har behov for.
92 TIMER UDEN MAD
-Stræk benene. Jeg ved det. -Jeg blev rigtig svimmel.
Jeg føler mig meget svag...
...og ret fraværende.
Jeg forventede det her brus af energi, han bliver ved med at tale om.
Det har ikke ramt endnu.
Anstreng dig ikke for hårdt. Besvimelse, eller det vi kalder
tab af motorisk kontrol er... meget virkeligt.
Ja. Hvilke symptomer vil jeg
mærke, hvis jeg skal vifte med det hvide flag?
Det er en hårfin grænse mellem at føle sig helt tom og færdig
og virkelig føle, at ens hoved ryster,
og ens hænder ryster lidt.
Jeg mener, hvis du besvimer, føler du slet ikke noget,
og du vil slet intet kunne huske.
Så hvis jeg ser på dig, og dit ansigt fortæller mig, du er færdig,
så er det lige meget, hvor tændt du er, så er det slut.
Selvfølgelig.
Vis mig, hvordan du har det, og pres ikke for hårdt.
-Jeg er sulten. -Det ved jeg.
Jeg er allerede udmattet.
Okay, så er det nu.
Okay, jeg er i.
Jeg ved, jeg har nok ilt i min krop...
...men jeg kigger op, og båden virker meget langt væk.
Jeg føler, jeg mister fokus,
og pludselig er trangen til at trække vejret overvældende.
Hvordan har du det?
Altså, jeg var dernede
og tænkte: "Jeg skal snart trække vejret,"
jeg følte mig svag og tænkte:
-"Jeg klarer ikke det her." -Ja.
Jeg er så træt. Og det energiboost, Peter lovede mig...
Intet.
Efter et kort øjeblik, prøver jeg igen.
Men denne gang begynder det at føles lidt anderledes.
Mens jeg dykker, er det, som om jeg er på bølgelængde med havet.
Jeg kan høre hver en lyd.
Tiden lader til at sætte farten ned.
Jeg begynder at føle et brus af energi...
Og så ser jeg en fisk.
Godt gjort. Du gjorde det.
Fanget. Peter, din middagsmad.
Den er flot.
Fantastisk gjort, mand.
Han så fantastisk ud.
Du så fantastisk ud.
Vi lavede en test mere efter jagten og bruset af energi,
det viser sig, at mit ketonniveau var på næsten tre.
Så det virkede. Videnskaben havde ret.
Ikke en dårlig fangst, vel?
Det er en fantastisk fangst.
Det dufter godt, ser godt ud.
Men jeg ville have været lykkelig for at spise grøntsager lige nu,
-hvis vi ikke havde andet. -Det ved jeg. Bom!
Forventningen var så stor, at jeg næsten følte skyld,
eller at jeg gjorde noget forkert, hvis jeg tog den der første bid.
Det her bliver det bedste brud på en faste nogensinde for mig.
-Hvem spiser først? -Manden der fangede fisken.
Vi kastede os ikke over det, som vi havde forventet.
Det er uvirkeligt.
Højtideligt og... og vigtigt og noget særligt.
Skal man grine eller græde?
Det var mit livs bedste måltid, tror jeg.
Nogle gange, når jeg spiser det der første måltid efter en faste, føler jeg
en lillebitte fortrydelse. Og jeg tænker: "Skulle jeg have taget en dag mere?"
Føler du noget af det?
-Slet... ikke... det mindste. -Ikke... så meget af det?
-Intet. Nej. -Nej.
Slet ikke.
Nej, lige nu, makker, er jeg i himlen.
Det er fantastisk.
Jeg vil gerne udbringe en skål.
For havet, for at give os fisken.
Og for dig, fordi du fik mig til at lide gennem fire dages faste
for virkelig at sætte pris på det.
Jeg vil skåle for dit 90-årige selv og de oldebørn,
du kommer til at lege med.
Skål.
Det var det. Fire dage, ingen mad. Jeg gjorde det. Ville jeg gøre det igen?
Jeg fatter ikke, jeg siger det, men ja.
Fra nu af ønsker jeg, at faste bliver en del af mit liv.
Se os lige.
Men jeg vil stadig gå ud
med en gruppe venner.
Og stort set spise alt på menuen som en udsultet hund.
Det er så varmt.
Det gør jeg helt sikkert.
FOR AT FÅ FASTE IND I SIN RUTINE PLANLÆGGER CHRIS AT:
UNDGÅ AT SPISE INDEN MIDDAG MINDST TRE GANGE OM UGEN
LADE VÆRE MED AT SPISE I 24 TIMER EN GANG OM MÅNEDEN
FASTE I FIRE DAGE EN GANG OM ÅRET... MÅSKE
Jeg kigger bare på det. Jeg kigger bare. Jeg spiser ikke noget.
Tekster af: Sidsel Jacobsen