Hellige Maria, Guds Moder, bed for os syndere nu
og i vor dødstime. Amen.
Hellige Maria, fuld af nåde, Herren er med dig.
Velsignet er du iblandt kvinder...
Læg dem der.
Hellige Maria, fuld af nåde, Herren er med dig.
Velsignet er du iblandt kvinder, velsignet er dit livs frugt, Jesus.
-Hvad laver du? -Undskyld.
-Skynd dig at komme! Kom så! -Jeg kommer.
Herligt!
Rigtig godt!
-Og dig? -Ja.
-Op med dem! -Hvad er der med dig?
Hold op! Vil du have det til at virke eller ej?
Valeria Hernandez.
Held og lykke, skat.
-Der fik jeg dig! -Hvad?
Hvad?
-Du lugter af røg. -Nej.
Jo da. Forbandede kæderyger.
Hvordan går det?
Hvad?
Er det det?
Giv det til mig.
-Før eller efter mad? -Hvad mener du? Aldrig!
Er det...?
Ja!
Kan du lide den?
Dumt spørgsmål. Vi kan kun lide håndlavede senge.
-Planlægger I at bygge en selv? -Ja, jeg er allerede begyndt.
-Vil du ikke hellere købe en? -Nej. Hun er allerede begyndt.
Den her er fin. Er den ikke sød?
-En gave fra bedstemor. -Tak, Norma, men det er ikke min stil...
Frøken!
-Tak, mor. -Undskyld! Frøken!
Lad hende ikke købe den.
-Men hun er så glad. -Jeg ved det, men den er gyselig.
Ja.
Vi tager den kun frem, når hun kommer på besøg.
Du er i uge 12. Nu er det bekræftet.
-Så hvordan har du det? -Hun har svært ved at sove.
En konsekvens af det nye.
Okay, vi går i gang.
Okay.
Godt. Det er gjort.
Jeg har mistet appetitten lidt.
Snedkererer du stadig med alle kemikalierne?
-Hvad mener lægen? -Det er stærke kemikalier.
Jeg anbefaler, at du stopper, i hvert fald i de næste par måneder.
Hvad der sker?
Jeg er klar.
Jeg skal bare blive færdig og gøre mig klar.
-Hvordan går det med vuggen? -Godt.
Når jeg er færdig med den, starter jeg på børneværelset.
Farvel, værksted.
Skynd dig.
Denne sang er dedikeret til det mest dyrebare, vi har i Mexico.
I dag, deres egen dag, vi lykønsker alle mødre.
-Hvor meget? -120 pesos, til dig.
Tak.
Vi var nær mødt tomhændede op til mors dag!
Vi er håbløse!
-Hej, far. -Du har glemt nøglerne.
Har du mistet dem igen?
-Hej, Luis. -Kom ind.
Glædelig mors dag, mor.
Også tillykke til jer to.
Hvad sagde jeg? Jomfruen har skænket jer et mirakel.
-Tillykke, Maricarmen. -Tak.
Hej, søster! Glædelig mors dag.
Virkelig, Vero? Sig også tillykke til hende.
Tillykke.
Dit ur tikkede.
-Er du glad? -Lykkelig.
-Jeg troede ikke, du var børneelsker. -Hvorfor skulle hun ikke være det?
Har hun nogensinde båret sine niecer og nevøer?
Jo, det gjorde jeg, gjorde jeg ikke, Pao?
-Som sagt. -Du tager fejl.
Hun ville ikke være gammeljomfru som jeres tante.
-Mor! -Det er sandt!
Mind mig aldrig om den forbandede fest.
Hun er sur, fordi hun aldrig kan få en babysitter.
Jeg bliver sgu sur. Jeg kan aldrig gå nogen steder.
Jeg kan babysitte.
Hvad?
-Jeg ved ikke, om du kan klare det. -Mor!
Det, der skete hos naboen, kan ske igen.
Hvilken nabo?
En nabo, der plejede at bede os om at passe børn.
Har du aldrig fortalt Raul om det?
-Skal jeg fortælle det? -Vero!
-Lad hende fortælle det. -Det er i orden.
Vi plejede at passe naboens børn.
En dag var det kun os to, og jeg sagde: "Jeg kommer snart tilbage.
Jeg går i butikken. Hold øje med ham."
Da jeg går ned ad trappen, kommer hun løbende og siger:
"Kan du købe mig en muffin?"
Netop da glider babyen ud af hendes arme
og ruller ned ad trappen, trin for trin, og lander for mine fødder.
Og hun stirrer bare på ham.
-Kom han til skade? -Nej. Det var bare et uheld.
Jeg synes, han er lidt mærkelig.
Lidt sløv.
Så tag ikke til festen. Jeg er ligeglad.
-Tag det roligt! -Kom nu, Vero.
Lad hende babysitte. Det bliver lidt ligesom træning.
-Tante! -Vær ikke bange. Kom nu.
Tag dig ikke af dem. De vil bare drille.
Er der noget galt?
Nej, nej, nej.
-Vi skal ikke blive som dem. -De drillede bare.
Farvel!
Valeria!
Valeria?
-Hej, Raul. -Octavia, hvad laver du her?
Jeg bor i nærheden.
-Har du været sammen med dine forældre? -Ja. Det er mors dag.
Siden hvornår går du op i det?
Hold op, røvhul!
Er du okay?
Ja.
Du virker anderledes.
Vi har ikke set hinanden i årevis, vel?
Hvis du vil kigge forbi engang...
Fedt. Pas på jer selv.
Hun har ikke forandret sig.
Nej, nej... Nej!
Raul!
En kvinde sprang! Hun har brækket sine ben...
Jeg så hende! Hun er på jorden...
Hendes krop er knust! Hun ligger dernede!
-Hvor? -Hvor! Hun sprang derfra!
-Jeg sværger! -Jeg kan ikke se noget.
Jeg så hende! Jeg sværger! Hun sprang!
-Hun var der! -Men hvor?
-Godmorgen. -Hej.
Du har tabt tre kilo.
Du har symptomer på anæmi.
Jeg vil ikke skræmme dig, men hvis du fortsætter sådan, er graviditeten i fare.
Bare tag det roligt.
Fortæl mig, hvordan går det med børneværelset?
Fandens!
Hvad er der?
Undskyld.
Er du ikke bange?
Hvad hvis barnet kommer til skade?
Men der er ingen baby endnu.
Selvfølgelig er der det! Selvfølgelig er der en baby!
TIL LEJE
Raul!
Hvad lavede du udenfor?
-Jeg tror, nogen brød ind. -Hvad snakker du om?
-Hvad sker der? -Nogen bankede på døren.
Okay...
Jeg lukkede op, men der var ingen.
Så jeg gik ned for at se, om der var nogen der og...
De smækkede døren!
-Slap af! -Hvordan det?
-Val... -Hører du ikke, hvad jeg siger?
Ser du nogen? Se dig omkring!
Se der. Du lod vinduet stå åbent.
Det var vinden.
Du, hvordan har du det?
Gør det noget, hvis jeg går i seng igen?
Tak, fordi du tog mig med, tante.
Sig det ikke til din mor. Hun leder efter noget at blive hysterisk over.
Det her er kun mellem os.
Der er mine venner.
Kommer du?
Jeg venter her.
-Hvad vil du have? -Chabelita er her...
Hej, Chabela!
Se lige den skønhed!
Jeg kan dårligt kende dig.
Hvornår har vi sidst set hinanden?
Da du havde barberet dit hoved.
Kom ind.
-Hvilken måned er du i? -Næsten den femte måned.
Jeg skærer, jeg afslutter, jeg fjerner, jeg brænder.
Ønskede du det?
Kom og kig.
Du har en edderkop.
Den har et spind.
Det er en mor, men også et rovdyr.
Den har dig fanget i sit net. Se.
Her ser du et hus, men det er også et fængsel.
Vær ikke bange.
Om et par dage vil du have det bedre.
Hvis du har det dårligt igen, så ring til mig.
Der er dog endnu en måde at løse det på...
-Kan vi ikke gøre det nu? -Nej. Jeg gør ikke de sorte ting.
Spørg din tante.
Du skal nok klare dig. Vent og se.
Vale...
Hold op!
-For fanden, hold op! -Hvad fanden er det?
-Hold op! -Jeg kan ikke lide det!
Nej, gør det ikke!
-Giv op! -Aldrig!
Maven, maven!
Du har taget fire kilo på Valeria. Godt!
Vil I gerne vide det?
Ja!
Det er en pige.
-I har en 24 uger gammel lille prinsesse. -Vi skal have en pige!
Kig på hende. Ser du?
-Her er hovedet. -Jeg ser det!
-Der! -Hendes ben.
-Og det i midten? -Hendes lille hånd.
-Hendes knyttede hånd, ikke? -Ja.
-Hvor? -Der!
-Hun bevæger sig. -Se! Der er hun!
Vi måler hovedet.
-Hvor? -Wow! Kig på hende!
Hvad er der?
-Hvad der er sket? -Den er brækket!
-Hvad er brækket? -Min fod!
Hvordan? Valeria, hør her!
Hallo! Jeg er her!
-Det var bare en drøm. -Det gør meget ondt.
Bare en forbandet krampe.
Træk vejret. Det går over. Træk vejret.
Intet galt! Se!
Din fod har det fint.
Varmt koldt. Skift mellem dem. Forstår du?
Ned med den. Det er varmt.
Du spænder op, når du sover.
Det føltes ikke som en drøm. Det gjorde meget ondt.
Du må ikke hænge fast i den følelse.
Du beslutter sig for noget, og så holder du fast i det.
Du sover ikke engang godt længere.
Jeg er nødt til at gå på arbejde. Slap af.
Tres, enogtres, toogtres, treogtres,
fireogtres, femogtres, seksogtres.
Valeria Hernandez, Den Lille Havfrue! Her, min skat.
Tag din præmie, lille havfrue. Du gjorde det.
Hold kæft, ellers ringer jeg til politiet, I bøsser!
Hold kæft, stikker! Fuck dig!
Jeg er den eneste bøsse her, skat!
Fortæl hende det.
Hvis du ikke gør det, gør en anden.
Så bliver det værre.
Octavia?
Hvad laver du, din lort?
Gør det ondt igen? Det er den latterlige leg.
Du vil altid gøre de idioter glade.
Om et par dage er vi langt fra denne forbandede by.
Hvad?
Sig ikke, du har fortrudt.
Jeg vil ikke forlade min familie. Ikke nu.
Tiden går, og jeg forstår stadig ikke, hvad der skete med din bror.
Jeg overvejer ligesom ham at søge ind på universitetet.
Dig? Helt seriøst?
Hvorfor har du ikke sagt det?
Jeg har kun tænkt over det i et par dage.
Mor var så stolt af ham.
Okay.
Hvis det er det, du vil, er det i orden.
Det er kun et par år.
Måske...
Din skide nørd!
Familiens første universitetsstuderende.
Løb! Løb!
Jeg vil ikke tæmmes!
Hårdere! Slå til!
Godt. Slå til! Kom nu!
Sådan! Hårdere! Godt!
Kom nu kom nu. Slå til!
Slå til! Bliv ved! Bliv ved!
-Vi ses på fredag, kom i god tid. -Fedt.
-Jeg er helt svedig. -Du er okay.
Længe siden!
-Jeg troede, du hadede mig. -Nej.
Kun en smule.
-Den er stadig hel. -Selvfølgelig.
-Hvordan går det med møblerne? -Jeg var nødt til at stoppe.
-En baby og en masse værktøj... -Du finder ud af noget.
Det er din ting, det, du kan lide.
-Bor du her alene? -Ja.
-Men jeg flytter. -Hvad så?
-Hvorhen? -Hvad tror du?
Op i bjergene.
Så...
-Flytter du alene? -Det tror jeg.
Jeg er mit eget hjem, ikke?
Godt så...
-Tillykke. -Tak.
-Er der et hus? -Nej! Bare en masse buskads.
Men jeg har tænkt mig at bygge noget i år.
Jeg har savnet dig.
Campeon!
Hej, far!
Hold op!
-Du er flot. -Jeg har støvet jakkesættet af.
-Hvorfor er Campeon hernede? -Kan du ikke se det? Han er urolig.
Naboerne klagede. Så jeg tog ham med herned.
Kom ind.
Du er flot.
Intet slik, intet tv, for ellers falder de ikke i søvn.
Valeria, knæk ikke fingre. De bliver skæve.
Der er kylling og grøntsager i køleskabet. Varm det op.
Her.
Hvis der sker noget, trykker du på knappen.
Så kommer nabovagterne og hjælper dig.
-Hav det sjovt. -Held og lykke med de to.
Opfør jer pænt. Gener ikke jeres tante.
-Vær forsigtig på trappen. -Mor...
-Vær sød ved jeres tante. -Ja, farvel.
Farvel.
-Vil du have blomsten, Jorge? -Ja.
Gå hen og hent blomsten.
Sæt dig i stolen.
-Moster, jeg brugte toilettet. -Og der var ikke vand?
Jeg kommer, Pao.
Jorge, skru ned for lyden.
Hallo?
Ja, vi ser film.
Alt er godt.
Ja, de fik aftensmad.
Selvfølgelig varmede jeg det, mor!
Okay, okay.
Jeg er nødt til at lægge på. Jeg ringer til dig senere.
Kom her, dreng. Kom nu. Hvad er der?
Hvad er der, dreng?
Skru ned, det er for højt!
Jorge, hold op! Giv mig fjernbetjeningen!
-Hvilken? -Hvor har du lagt den?
Led efter den!
Giv mig fjernbetjeningen, ellers har vi et problem.
-Skru ned! -Ellers? Hvad gør du så?
-Sådan siger du ikke! -"Sådan siger du ikke?"
Jeg mener det! Fjernbetjeningen! Nu!
Og ellers? Vil du smide mig ned ad trappen?
Ligesom knægten, der blev dum i hovedet?
Nej!
Hvad er der galt med dig?
-Slip os! -Er du skør?
-Det gør ondt! -Slip os nu!
Lad mig gå!
Hvad er der i vejen, din idiot? Jeg ringer til min mor!
Nogen er brudt ind i huset!
Tilsyneladende kvalte han sig selv med snoren.
Der var ingen. Ingen.
-Jeg sværger. Spørg børnene... -De kan ikke engang tale.
Ingen fare.
Hvis damen følte sig bekymret, var det godt, at hun gjorde os opmærksom på det.
-Tak. -Intet problem.
Far... Jeg sværger.
Det er okay, skat. Det er i orden.
Gå hen til bedstemor.
Kom nu.
-Hvad gjorde du ved dem? -Hvad mener du?
Så du Paolas arm?
Hun tissede i bukserne af frygt.
-Jorge har forstuvet sin fod. -Nogen brød ind i huset.
-Er du helt skør? -Jeg sværger.
Det var sidste gang, du kom tæt på dem.
Folk som dig burde ikke have børn.
Mener du det? Siger du det til mig?
Uden mine forældre var du og dine børn endt på gaden!
-Hold kæft! -Gå ad helvede til med dit pragtfulde liv!
Jeg håber, Raul en dag indser, hvor fucking falsk du er!
-Du skulle aldrig have fået børn! -Slap af!
-Skrub ad helvede til! Skrid! -Jeg går!
Skrid med dig!
-Tror du mig, ikke? -Selvfølgelig gør jeg det.
Ursula sagde, at hvis det ikke virkede, var der en anden måde.
Hvad? Tror du ikke, det ville virke?
Jeg fik det under et af de ritualer.
Det virker selvfølgelig, men man kommer ud i noget meget farligt.
Hvor skal du hen?
Ja.
Tak.
Nej. Alt er godt.
Ja, vi er her. Tak.
Ja...
-Og det er din lejlighed? -Ja, det er.
Eller min mors, men vi betaler hende for den.
Det er interessant, tapetet...
-Hvad er det? -Det var Valeria.
-Hun har gjort alt. -Jeg elsker det!
Meget "gør det selv" af dig.
-Lad os åbne den vin. -Gerne.
-Er du okay? -Jeg talte med din mor.
Men vi tales ved senere.
-Du. -Ja?
Jeg glemte proptrækkeren på bordet.
Marina, vil du have salat? Giv mig din tallerken.
Det er min mors opskrift.
Vi spiser normalt ikke med hænderne,
men de her er rigtig gode.
Hvorfor reklamer, Raul?
Du har arbejdet med det i årevis nu, ikke?
Jo.
Vi ville gerne fortælle dig, at Brenda ikke længere er med i kvartetten.
Hun manglede passion. Klagede altid over, at det blev for sent.
Hun var faktisk bange for at tage offentlig transport om aftenen.
Hvis du har passion, kan du finde løsninger.
Undskyld.
Hvorom alting er, Raul...
Jeg vil spørge dig om, om du vil...
Undskyld mig.
Det er i orden.
Val, hvad er der?
-Valeria. Hvad er det, der lugter? -Nej.
Val...
Væk fra døren, for helvede!
-Det var en kvinde. -Valeria!
Det var en kvinde, hun ødelagde vuggen!
Et skide spøgelse?
Hører du dig selv?
Jeg ved, at du ikke var hos dine forældre.
Hvordan har Octavia det?
Og din søsters barn?
Det ville du heller ikke fortælle mig?
Jo.
Du gjorde børnene fortræd og brændte nær hele det skide hus ned!
-Du må være tålmodig. -Vi må finde på noget andet.
Det er en fase. Det er normalt.
-Vi kan få hende indlagt. -Hvad siger du?
Hun er gravid!
Hej, skat.
Det, der sker med dig, er helt normalt.
Når man bliver mor, føles det som at blive delt i to.
Og vent til fødslen!
Det føles bogstaveligt talt, som om ens skelet er ved at brække.
Selvfølgelig er du bange, skat.
Jeg var også rædselsslagen i lang tid.
Det vigtige er ikke at gå rundt og fortælle det til alle.
Men...
det vil være det værd.
Husk det.
-Er det ikke skadeligt for barnet? -Nej.
Det er et antidepressiv, der ordineres under graviditet.
Bare som en lille hjælp.
Hvad synes du, Raul?
Vi bør prøve det.
Slap af, Valeria. Du er bare gravid. Det er ikke andet.
Vi ses.
Held og lykke!
-Tak, mor. -Det var så lidt.
Hvad er det?
-Jeg fik den af en nabo. -Jeg fandt den på børneværelset.
Den er til dig!
"Jeg kan forestille mig dig."
"Du er en vidunderlig drøm."
"Jeg venter på dig. Du er mit livs eventyr."
"Jeg krammer dig."
"Du er det blødeste i mine øjne."
"Jeg vugger dig."
"Du er hvilen i min søvn og mit håb, når jeg vågner."
"Jeg holder øje med dig."
"Du er det smukkeste landskab."
"Jeg vil altid passe på dig... Min lille."
Octavia!
Bare træk vejret.
Hvad laver du?
-Jeg tror, jeg vil være sammen med dig. -Tror du, eller vil du virkelig?
Det rækker! Er det her en leg for dig?
Undskyld.
Gå til dit drømmehjem med Raul.
-Jeg siger nej. -Hold op med at trivialisere mig!
Hvad?
Det var dig, der lod som om i årevis,
at du var den, der voksede op, den, der valgte rigtigt.
Sandheden er, at du ikke aner, hvad du vil.
Men det gør du?
Vi får se, hvordan det går med dine fantasier om at bo i bjergene.
Rend mig! Bare skrid!
Valeria! Flyt jer!
Pres! Træk vejret! Træk vejret!
Næsten færdig, Vale! Kæmp!
Kom så, pres! Sådan!
Sådan! Vi har hende!
Her er prinsessen. Klip strengen.
Vi skal sy.
Okay.
Kun et par sting.
-Tillykke. -Tak.
Hej.
Se på hende, Val.
Ja!
-Valeria... -Hvad?
Hvorfor vil du ikke se på hende?
Jeg ser da på hende.
Hun er bare for sød.
Jeg vil ikke forlade jer to.
-Men du kan ikke aflyse med Marina igen. -Jeg vil ikke gå.
Hvorfor ringer vi ikke til min mor?
Hun har allerede hjulpet os meget. Lad hende hvile.
Hvad vil barnet? Vil hun have sit bryst?
Vil hun have brystet?
Mor, jeg vil have bryst.
Ja.
-Du er sent på den. -Ja.
Vi ses.
Hallo?
Okay.
Ja, bare rolig.
Okay, vi ses snart.
Tak.
Hvad laver vi her?
-Hvorfor tog du hende med? -Jeg er nødt til at beskytte hende.
Fra hvad?
Jeg er nødt til at gøre det her.
Hvad der sker med mig, har intet med Raul at gøre.
Intet med dig at gøre.
Vær sød at tilgive mig.
Tilgiv mig, Octavia.
Hold op med at undskylde for alt.
Er du sikker på det her?
Når først man går i gang, er der ingen vej tilbage.
Det skal nok gå. Stol på dem, Vale.
Nej, Chabe. Du bliver her.
-Du har noget virkelig grimt. -Kan du hjælpe mig?
Du har store problemer.
Det har du virkelig.
Derinde bliver dette tæppe dit barn.
Blød indefra.
Blød... Blød indefra.
Skær hende. Forsvind.
Forsvind!
Ud!
Her.
Vale...