NETFLIX UVÁDÍ
Víš, proč tu jsem, Ericu?
Volali mi tví rodiče, protože o tebe mají strach.
Řekneš mi, co se děje?
Můžeš mi věřit. Pomáhám dětem, jako jsi ty.
Existuje víc dětí jako já?
Samozřejmě.
Nech mě hádat…
Jsi smutný, protože jsi musel opustit svůj domov a školu, že?
Ericu, je normální, že jsi naštvaný.
Také nemám ráda stěhování.
Ale tohle je vážně krásný dům.
A brzy si najdeš nové přátele a všechno bude jako dřív.
Pověz mi, proč je pro tebe těžké v noci spát?
Pořád se probouzím.
Kdo tě budí?
Ty hlasy.
„Hlasy“? Tvoji rodiče?
A co ti ty hlasy říkají?
Někdy chtějí, abych něco nakreslil.
Ericu, slyšíš je teď?
Ano.
Co ti říkají?
To vám nemůžu říct.
Co je s ním?
Má bujnou fantazii.
Co ty hlasy, o kterých říká, že s ním mluví?
Váš syn je velmi chytrý,
takže se naučil si hrát sám a mluvit sám se sebou. To je vše.
A co jeho nespavost?
Sara mi řekla, že kupujete a prodáváte nemovitosti.
Ano, přesně tak. Renovujeme je.
Nejspíš je to kvůli nestabilitě a tomu všemu stěhování.
To může být příčina jeho nervozity a problémů se spánkem.
- To je logické. - Jo.
...možnost přeháněk.
Tento týden bude ve zbytku regionu oblačno a ochladí se.
Z Algeciras se blíží fronta, která přinese na jih Španělska déšť.
Sakra.
Tati, slyšíš mě? Přepínám.
Tady táta.
Musíš říct „přepínám“.
Přepínám.
Tady táta. Přepínám.
Mohl bys mi vyndat míč z bazénu?
Zase mi tam spadl. Přepínám.
Jdu tam. Přepínám.
Dobře, že jsi počkal.
Nemám rád, když tam chodíš sám.
Řekni, kdyby ti tam zase spadl.
- Na co je tohle? - Tohle?
Víš, co to je zamoření?
Ty mouchy v mém krbu?
Myslím, že nejsou jen v tvém krbu. Ale mámě ani muk.
Zabije mě, když zjistí, jak je ten dům starý.
Ericu!
Ericu, čas na koupání!
No tak, ty nemehlo.
Zkus ho tátovi vzít.
No tak!
Nenávidí tě...
Ještě sis neopláchl vlasy?
- Ano, opláchl. - No tak, zakloň hlavu.
Co je to?
Ericu, ty sis hrál s kočkami? Co jsem ti říkala?
Nechoď k nim blízko. Něco od nich chytíš.
- Mami. - Ano?
Pověz mi to.
Doopravdy mě táta nenávidí?
Kdo ti řekl takový nesmysl?
Na něco jsem se tě ptala.
Táta.
Řekl ti to táta? Kdy?
Přes vysílačku.
Nevymýšlej si, Ericu.
Táta tě má moc rád.
To přece víš.
Že?
Pojď na večeři.
Mám uložené tvé číslo a nevím...
Sleduje tě nějaký muž.
Dnes je tu s námi Germán Domingo,
protože mu vychází nová kniha. Jmenuje se...
Zvuky z onoho světa.
Jak poznáte, že je EVP skutečné?
Ty hlasy pochází z místa, kde je spoustu bolesti.
A věřte mi, když uslyšíte skutečné EVP,
nikdy ne to nezapomenete.
Kolik EVP, která jste analyzoval, bylo pravých?
Velmi málo. Řekl bych skoro žádná.
Původcem většiny z nich jsou lidé.
Jsou to hlasy zvenku nebo ze sousedovy televize.
- Dani? - Ano?
Vynadal jsi Ericovi, nebo jsi mu něco řekl?
Samozřejmě že ne. Proč?
To nic. Zapomeň na to.
…na křivce zvuku. Na to jsme zatím nepřišli.
Víš, co řekla ta psycholožka, zlato. Nic vážného s ním není.
Určitě to překoná, až si najde ve škole kamaráda.
Někdy říká věci…
Nevím.
Myslím, že se na mě zlobí.
Pokusím se si zorganizovat čas a být s ním víc.
To by bylo hezké.
Žádný strach.
Sakra.
Zatracená brána.
Teď ne. Nech mě spát. Jsem vážně unavený.
- Co se děje, zlato? - Prosím!
Vše je v pořádku.
Prosím!
Ericu, uklidni se. Je to v pořádku.
- Prosím! - Co se děje? Je to v pořádku.
Ericu?
Co se děje?
- Ericu? - Nevím.
Pojď ke mně, Ericu.
Je to v pořádku. To nic.
Byla to jen noční můra.
Dani… Tvoje ruka.
Sakra.
Tenhle dům je tak odporný.
A sakra.
- Co tu děláte? Co se stalo? - Vyhodili ho ze školy.
- Co jsi provedl? - Nic.
Jak to, že „nic”?
Odešel ze třídy, schoval se ve skříňce, a když pro něj ředitel došel, kousnul ho.
To se ti zdá normální?
Proč jsi to udělal, parťáku?
Od zítra tu bude doktorka Carolová každý den.
Doktorka je mrtvá.
- Jak jsi přišel na takový nesmysl? - Řekly mi to ty hlasy.
Dobře, běž do svého pokoje. Udělej si úkoly.
Sama to nezvládnu, Dani.
Je mi to velmi líto.
Jestli můžeme něco udělat...
Chápu.
Chápu. Hezký den.
Co se stalo?
Na cestě od nás sjela autem ze silnice.
Jak to věděl?
- Jak to jen mohl vědět? - Museli mu to říct ve škole, že?
Co to s ním je?
Nevím.
Můžu dál, parťáku?
- Přinesl jsem ti sendvič. - Nemám hlad.
Něco ale jíst musíš. No tak.
Hele, Ericu, než jsem včera přišel k tobě do pokoje,
mluvil jsi do vysílačky, že?
- S kým? - S tebou.
Já jsem s tebou nemluvil, parťáku.
Byl to tvůj hlas.
No tak, dojez ten sendvič.
Jsem blázen, tati?
Proč bys byl blázen, synku?
Jsi jen trochu zmatený kvůli...
tomu stěhování a tomu nepořádku. To je celé.
Nemám tenhle dům rád.
Nechtěl jsi dům s bazénem?
Nechci v něm plavat. Nemůžeme se přestěhovat?
Dokud ho s mámou nezrenovujeme, neprodáme ho. Takže...
Víš, jak se nám to povedlo s tím posledním?
- Vydělali jsme majlant. - Přesně.
Vydělali jsme majlant.
Pořád se na mě máma zlobí?
Přejde ji to. Neboj se.
No tak, jez.
PŘÍTMÍ
Dani...
Dani.
Branka k bazénu.
Je tam někdo?
No tak, na hraní je pozdě.
Už zase? Vážně?
Ericu!
Určitě nechceš jet se mnou?
Pár dní mimo tento dům by ti prospělo.
Musím tu renovaci co nejdříve dokončit.
Pozdravuj ode mě své rodiče, ano?
Co máš s tím domem v plánu?
Nevím, Saro.
Teď nevím.
Nemůžu tu žít.
A co navrhuješ?
Nevím, jestli si to uvědomuješ,
ale investovali jsme do toho úplně všechny naše peníze, Saro.
Opatruj se.
Poběž, nebo zmokneme.
Miluju tenhle dům!
Je skvělý, že? Je bezvadný.
Je tak velký!
Tak pojď.
- Páni! Je obrovský! - Ano, ale je na něm hodně práce.
Můžeme si ho nechat?
Na chvíli ano. A pak uvidíme, dobře?
Víš, jak to chodí.
Tři, dva, jedna... tadá!
Páni!
Paráda. Je obrovský.
A tohle je tvůj pokoj.
- Vážně? - Ano.
Jakou barvu ho vymalujeme?
Můžeme pověsit mé obrázky?
Jako v tom předchozím domě? Všude obrázky. Dole i v kuchyni.
Tati, můžeme jít plavat do bazénu?
Zlato, viděl jsi tu vodu? A bude ledová...
Tak ho vyčistíme!
Nebo si ho vezmu já.
- Ne! - Ne?
Ahoj, zlato. Jak se máš?
Omlouvám se za to dnešní ráno.
Nechtěl jsem se hádat.
- Vážně? - Ano.
Můžeme to dát tam...
Promluvíme si později?
- Můžeme postavit gril? - Jasně.
Miluju tě.
Nelíbí se mu ten pokoj.
- Necháme si... - Líbí se mi!
Ne, Ericu...
- Líbí se mi ten pokoj! - Ne, nelíbí.
- Ano, je skvělý! - Ne...
Ten pokoj se mu nelíbí! Necháme si ho pro sebe!
Určitě se ti líbí?
- Ano! - Vidíš? Nelíbí se ti.
Robotovi se také nelíbí! Nechce tu být!
Nechám si ho!
Prosím?
Co je, Saro?
Dani, je vše v pořádku?
Ano, proč?
Vůbec jsem nerozuměla tvé zprávě.
Slyšela jsem divné hlasy, křik... Nevím. Měla jsem strach.
- Určitě jsi v pořádku? - Ano.
Mám slabý signál. Mohlo to být tím.
Dobře.
Zavolám ti později, ano?
- Dobře, miluju tě. - Já tebe taky.
Ahoj, zlato. Jak se máš?
Jak se máš?
Tati, pomoc, prosím!
Javierovi.
Ano, „Javierovi“. Díky. Je mi ctí se s vámi setkat. Mám všechny vaše knihy.
ZVUKY Z ONOHO SVĚTA
- Díky. - Díky moc.
Není zač.
Už vás nechám.
„PRO MOU ŽENU, KTERÁ NA MĚ ČEKÁ NA DRUHÉ STRANĚ.“
Promiňte.
Pro koho to bude?
Pro Daniela.
„Pro Daniela.“
Pro vás.
Jste podvodník, pane Domingo?
Prosím?
Je to, co píšete ve své knize, pravda?
Podívejte…
o fenoménu elektronického hlasu jsem napsal deset knih.
Kdybych nevěřil, že je to skutečné, promarnil bych celý život.
Potřebuji, abyste si něco poslechl.
Pošlete mi to emailem. Adresa je v knize.
Musíte si to poslechnout teď.
Prosím.
Právě mi zemřel syn.
Myslím, že jsem nahrál jeho hlas.
Vím, že je těžké přijmout ztrátu milovaného člověka,
obzvláště dítěte,
ale lpíte na něčem, co se nevrátí.
Prosím, žádám vás o to.
Jen vy mi můžete pomoci.
Podívejte, takhle doopravdy nepracuji.
V té části nahrávky zůstává křivka rovná.
Ve své knize píšete, že to je důkaz pravého fenoménu elektronického hlasu.
Je to tak?
Myslíš, že je to skutečné?
- Viděla jsi ten soubor? - Ano.
Víš, že to může být zfalšované?
Ruth, proč by otec falšoval hlas svého mrtvého syna?
Nevím, tati. Vždy jsi tak nadšený, ale pak...
Z tohohle mám dobrý pocit.
Fajn.
POLICIE - VSTUP ZAKÁZÁN
Mám začít vykládat?
- To je joint? - Jo, jasně.
Balím tabák.
Nevím, proč někdo tak inteligentní stále ještě kouří.
- Díky, že jste přijel tak rychle. - Není zač.
Ruth, tohle je Daniel…
Velasco, Daniel Velasco. Těší mě.
Je mi líto vašeho syna.
Můžeme?
Ano, jistě.
Omlouvám se za ten nepořádek, ale umíte si představit,
že jsem měl několik velmi těžkých dnů.
To nevadí.
- Je tu ještě někdo? - Ne.
Má žena je u svých rodičů.
Máte místnost, která je trochu stranou?
Sklep nebo něco, kdy bych mohla vybalit?
Sklep tu není, ale je tu spoustu volných pokojů.
Co je to?
Můj syn tvrdil, že s ním někdo mluvil vysílačkou.
Říkal, že slyšel můj hlas.
Chápu.
Na té nahrávce to znělo, jakoby křičel o pomoc.
Myslíte si, že se mi snaží něco říct?
Možná.
Ale varuji vás, možná ta zpráva nebude příjemná.
Jak to myslíte?
Podívejte…
Jsem si jistý,
že to, co je po smrti, se liší od toho, co nám po staletí tvrdili.
Jak to myslíte?
Můj syn je na nějakém hrozném místě?
Bylo mu jen osm let. Co udělal, aby si tohle zasloužil?
Je to tu o tolik lepší?
Válka,
děti umírající hlady, nemoci…
Proč by to tam bylo jiné?
Danieli, nemůžu vám říct, že je váš syn v nebi, obklopený anděli.
Řeknu vám, co vím. Musíme být připraveni na všechno.
Pokud můj syn doopravdy potřebuje pomoct, udělám cokoli.
Jak k tomu došlo?
Neuměl plavat?
Uměl plavat.
Policie tvrdí, že se zamotal do větví, když vytahoval svůj míč.
Já ale vím, že to není možné.
Nikdy sem nechodil sám. Neměl to rád.
Neptejte se mě proč, ale mám pocit, že se tu noc něco stalo.
- V pořádku? - Sakra!
Promiň, nechtěl jsem tě vyděsit.
To nic, snadno se vyděsím.
To asi není pro tuhle práci nejlepší, že?
Není to má práce.
Jen občas pomáhám tátovi. To je celé.
Co to je?
Tohle používám na zkoumání zvuků, které lidské ucho neslyší.
Zvuky z onoho světa, jako kniha tvého táty.
Na rozdíl od něj nevěřím, že pochází od mrtvých.
Jsem si jistý, že jsem nahrál hlas svého syna.
Jak to jde?
Vše je téměř připravené.
Na tvůj povel, šéfe.
Pojďme na to.
Zamiř do rohu.
Tak co?
Ne, žádný signál.
Tati, vážně si myslím, že nic nenajdeme.
Buď trpělivá, zlato.
Bez trpělivosti poznání nezískáš.
Bavíš se dobře?
Co je špatného na tom, mít rád svou práci, Ruth?
Jak to s tebou máma vydržela?
Tati.
Co je to?
Řekni Danielovi, ať jde ven. Ruší signál.
- Ruth. - Ano?
Co je to?
Nemůžeš vidět Daniela.
Proč ne? Je v pokoji svého syna.
Vidím ho.
Já ho také vidím, je venku.
Že něco vidíš v pokoji toho chlapce?
Tati, to je to vážně zvláštní.
- Slyšíš to? - Ano.
Jde to seshora.
- Jdu nahoru. - Buď prosím opatrný.
Vidíš to?
Pořád to tu je?
Tati!
- Ruth, ztrácíš se mi. - Tati!
- Ruth? - Tati, slyšíš mě?
Ruth?
Ztrácíš se mi, tati. Slyšíš mě?
Tati.
Tati, slyšíš mě?
Ano, teď tě slyším. Co se děje?
Musíš odtamtud hned pryč.
- Co se děje? - Je to přímo před tebou.
To je neuvěřitelné.
Kdo je to?
Kéž bych ti mohl odpovědět, Danieli.
Byl jste tam. Nikoho jste neviděl?
Neviděl jsem nikoho, neviděl jsem nic.
Tvrdíte mi, že je v mém domě duch?
Ber to tak, jak to je, zlato.
Paranormální jev.
Ty jsi tu siluetu nahrála.
Tepelnou siluetu, tati.
Abys mohl změřit teplotu,
je potřeba fyzická entita.
Možná tomu nerozumíme, ale to neznamená, že to není skutečné.
Zítra to musíme zkusit znovu.
…máne.
Germáne.
Kdo je to?
Zlato, jsi to ty?
Pojď.
Čekám na tebe.
Ahoj, lásko.
Je to jen sen.
Zdá se ti to jako sen?
Hádej, co pro tebe připravuji.
Posaď se.
Je to tak dlouho.
Chyběla jsem ti?
Ty mi chybíš každý den.
Vůbec ses nezměnila, Sofie.
Něco jsem si z toho musela odnést.
Tak dlouho jsem čekala na tuhle chvíli.
Ty ne?
Já také.
Ne.
Zase budeme spolu.
Neboj se, lásko.
Tati! Co to děláš?
Co to sakra děláš?
Co to proboha děláš? Danieli!
Tati, podívej se na mě! Tati!
Danieli!
NEZNÁMÉ ČÍSLO
Ano?
Haló?
Mami.
- Kdo je to? - To jsem já, Eric.
Kdo je to? To je nějaký vtip?
Mami, musíš mi přijít pomoct.
Ericu?
Mami, prosím.
Ten pán mi chce ublížit.
Jaký pán?
Ten pán, kterého přivedl táta.
Ericu, kde jsi?
Jsem schovaný u sebe v pokoji,
pod postelí.
Prosím, pospěš...
Ericu?
Danieli!
Už jste to někdy viděl?
Nikdy.
Myslím, že jsem o tom četl.
A co to znamená?
Nevím.
Ale… myslím, že nemůžeme věřit tomu, co vidíme, nebo co slyšíme.
Mohla by to být past, Danieli.
Čí past, Germáne?
To nevím, Danieli.
Podívejte…
obávám se, že ten hlas, který jste nahrál...
možná nepatří vašemu synovi.
Rozpoznal bych ho mezi milionem hlasů.
- Co tu děláš? - Kdo je to?
- Proč jsi nezavolala? - Odpověz.
Můj přítel, Germán. Je spisovatel.
Saro, počkej.
LÉKÁRNA
Pojďte dál.
No tak.
Jste z toho domu s těmi hlasy, že?
Neměla byste se tam vracet.
Ty hlasy o nás vědí. Napálí nás.
A než se nadějete,
bude pozdě.
Ericu.
Mrzí mě, že byla má žena tak příkrá. Také je to pro ni těžké.
Tady to je.
Věděl jsem, že už jsem to viděl. Podívejte.
Co je to?
- Co to znamená? - Je to varování.
Používalo se ve středověku, aby odradilo cizince, kteří vstoupili na její území.
- Čí území? - Území čarodějnice.
Je to tenhle dům.
Podle všeho sloužilo tohle místo
před 300 lety jako soud.
Soud? Tady?
Inkvizice.
Ano, museli tu umučit a zavraždit desítky nevinných žen.
Je nepředstavitelné, že by si někdo zasloužil být upálen,
a ačkoli to většinou bylo nespravedlivé,
zlo vždy existovalo…
Saro!
Tati, jsi v pořádku?
Saro! Vydrž!
Saro!
No tak.
Saro!
POLICIE
Hádali se v poslední době?
Ne, doopravdy.
Říkám vám, poznala jsem ho před 24 hodinami.
Ano, jistě.
Pokud si na něco vzpomenu...
Když si vzpomenete, zavolejte.
- Díky. - Díky moc.
Zlato, podívej se na tohle.
Musíme si promluvit.
Myslím, že vím, kde leží ostatky těch, které tu umučili…
Tati, poslouchej mě. Musíme odjet.
- Dojdu pro věci. - Ruth!
Také jsi je slyšela. Ty hlasy.
Jsou tady. Snaží se nám něco říct.
Tohle jsem hledal celou svou kariéru.
Teď nemůžeme odjet. Nechápeš to?
Nemůžu odjet.
Děláš to všechno kvůli mámě, že?
Co tím chceš říct?
Co se stalo?
Řekni mi, co se stalo.
Myslím, že si zasloužím vědět, proč to udělala.
Už nejsem malé dítě.
Pro mě jsi pořád moje holčička.
To stačí. Odjíždíme.
Doufám, že si jednoho dne uvědomíš, že není vždy řešení.
Tati, pojď sem.
O co jde?
Ne!
- Co jsem udělal? - To nic.
Co to bylo?
- Danieli! - Sakra.
- Co? - Je tady!
- Klid, Danieli. - Necítíte to?
- Slyším ji všude. - Nikdo tu není.
Je tady, Germáne!
Klid, Danieli! Nikdo tu není!
Nikdo tu není.
Podívej se na mě. Nikdo tu není.
Klid. Nikdo tu není.
Podívej se na mě.
Je to v pořádku, Danieli.
Vše je v pohodě.
Dobře.
Jak se s tím dá žít?
Jak mám žít, když vím, že můj syn potřebuje pomoct a já nezmůžu nic.
Když vím, že nikdy nezjistím, co se stalo mé rodině?
Jak s tím mám sakra žít?
Není to snadné, Danieli.
To si můžeš být jistý.
Všechno je to má vina.
Chtěl jsem, abychom sem přijeli.
Teď jsem sám.
Nejsi, Danieli.
Podívej…
Myslím, že vím, kde najít...
zdroj tady toho všeho.
Pokud tohle místo sloužilo jako soud,
lidé, kteří tu byli zavražděni, leží pod našima nohama.
Myslím, že vím, jak se tam dostat.
Do háje!
Co jí to udělali s pusou?
Podle Svaté inkvizice musel trest odpovídat zločinu.
Pokud bylo trestným činem rouhání, lhaní nebo manipulace,
mučení bylo prováděno na ústech oběti,
aby nemohla mluvit.
Zabijte ji!
Čarodějnice!
Za ty vraždy zaplatíte!
Byl to její hlas.
Proto se ji snažili umlčet navždy.
Všechna její zloba tu byla celou dobu uvězněná.
Podle tradice je možné se čarodějnice zbavit jedině upálením.
Vezmi si tohle.
To nebude stačit.
- Musí toho tu být víc. - Půjdu dolů. Nesmíme ztrácet čas.
- Kde je Daniel? - Hned přijde.
Ty zůstaň tady.
- Cože? Ne. Ani náhodou-- - Poslouchej mě!
Ptala ses mě na pravdu ohledně smrti své matky.
Chceš vědět, proč se zabila. Potřebuješ odpověď.
Ale já ji nemám, Ruth. Kéž bych ji měl.
Přivedl jsem tě sem a nenechám se připravit i o tebe.
Slib mi, že když se nevrátím do deseti minut,
tak odsud utečeš.
Slib mi to.
Fajn.
Tati!
Tati, jsi v pořádku?
Tati!
Danieli, jsi to ty?
Mé dítě.
Ty si mě nepamatuješ?
Mami, jsi to ty?
Ty jsi tak dospělá, zlato.
Je z tebe žena.
Pojď sem. Pojď blíž, ať na tebe vidím.
Byla jsem strašně smutná,
protože ses nerozloučila.
Nepřišla jsi na můj pohřeb.
Táta mě nenechal.
Mrzí mě, že jsem s tebou nemohla být, zlato.
Ale teď jsi tu.
Jsme spolu.
Pojď sem.
Obejmi mě.
Copak nechceš obejmout mámu?
Ne, ty nejsi moje matka.
Jak můžeš říct něco tak hrozného?
Pojď zlato, obejmi mě.
Ne!
Nenech ho to udělat, Dani.
Jestli to udělá, zmizíme také.
Moc mi oba chybíte.
Ty mi také chybíš.
Proč už s námi nechceš být?
Tati.
Ruth.
Bojuj, Ruth.
Musíš bojovat, zlato.
Nenuť mě do toho.
- Co se děje? - Jsi v pořádku?
Co tu děláš, tati?
Jsi zraněný. Pojď!
V pořádku, tati.
Opatrně. Pozor na hlavu.
Tati, musím ti to obvázat, dobře?
Tati.
Jak ti je?
Dobře, zlato.
Zafungovalo to?
To doufám.
Ale nebudeme tu čekat, abychom si to ověřili.
Chápu,
jak ses musela celou dobu cítit.
Ale já jsem také potřeboval odpověď.
Takže proto si s tím vším začal?
Vždy jsem věřil...
že za smrtí tvé matky je něco temného.
Když nás opustila,
tak hrozným a nelogickým způsobem, pochopil jsem,
že zlo existuje.
A číhá na nás.
Jestli je to tak...
možná…
jsou nablízku i duchové dobra.
A co dál?
Ty můžeš dál žít svůj život.
- Nebo možná… - „Nebo možná“?
Před pár dny...
mi kamarád, kněz, poslal email.
Chce, abych si promluvil s jednou dívkou.
Exorcismus?
Je to pravděpodobně nediagnostikovaná nemoc, ale nikdy nevíš.
Jasně.
Ale teď si musíš odpočinout.
A já potřebuju týden volna.
Tati, pomoz mi prosím!
Prosím, pusť mě!
Mami!
Ne!
Pusť mě, tati!
Prosím, pomoc!
Ne!
Danieli?
Ruth!
Danieli!
Zdrávas, Maria, milosti plná, Pán s tebou. Buď požehnána...
Pane, vyslyš naše modlitby
a nedovol, aby nás nepřítel porazil.
Zasáhni netvora svým hněvem.
...teď a v hodinu naší smrti.
Co tu dělám?
Vysvoboď svou služebnici Eleanor z uvěznění.
Navždy.
Ve jménu Otce i Syna i Ducha svatého.
Amen.
Překlad titulků: Kristýna Doležalová