NETFLIX ТА LEGENDARY PICTURES ПРЕДСТАВЛЯЮТЬ
Улітку 1973-го за кілька кілометрів від Остіна в Техасі
було скоєно страшний та жахливий напад на п'ятьох молодих осіб
невідомим божевільним.
Шокуючі вбивства були скоєні різноманітними знаряддями:
молотками, гаками для м'яса й найстрашнішим — бензопилою.
У мене назавжди закарбувалося зображення.
З п'яти молодих жертв вижила лише одна: Саллі Гардесті,
яка після розмови з поліцією
більше ніколи не згадувала жахіття, які трапилися того дня.
Узявши свідчення Гардесті,
органи опублікували цей фоторобот вбивці.
Усі були дуже наляканими.
Кажуть, що він носив маску з людської шкіри.
Однак його особу так і не встановлено.
Наступна година стане для вас подорожжю
одними з найвідоміших нерозкритих убивств Техасу.
Добре, з вас 18,99$, звісно ж, якщо не цікавлять футболки.
Так, ваша решта.
А що з нею?
Вона ще жива?
Стала рейнджером тут, у Техасі.
Шукала того маніяка понад 30 чи 40 років.
І знайшла?
Він був у масці.
Нелегко знайти когось, якщо навіть не знаєш зовнішності.
О, сестричко, ось ти де.
Де ти й залишила, дивачко.
Стривай. Поглянь.
На потім, для твого шампанського.
Для нього не потрібен штопор.
-Йдімо. Треба випередити автобус. -А вам куди, якщо не секрет?
Гарло?
-Чув про вас. -Справді?
Усі чули.
-Хорошого дня. -Дякую.
Бісові новенькі.
Давай.
Де Данте?
Успіх! Там ловить зв'язок.
Автобус не туди звернув за 30 км звідси, але тепер усе добре.
Чудово. Жодних проблем. Рушаймо. Поїхали.
Тільки погляньте.
У кого настільки малий, що їм доводиться ходити зі зброєю на людях?
Він намагається компенсувати щось? Тобто…
Припини, Мел.
-Мелоді, досить. -Що? Просто кажу.
Перепрошую.
Що?
У цих краях водяться дикі свині.
А єдиний спосіб боротьби з нападником — знищення.
На місці.
Добре. Поїхали, поки нас не повбивали.
Нумо. Поїхали.
Шкода вас, якщо лякають великі стволи.
Бачила й більші.
АВТОКЕРУВАННЯ
НЕ СТРІЛЯЙ
ВИ НАЗАВЖДИ В МОЄМУ СЕРЦІ
Гей, мені дуже шкода за те, що там було.
Я не повинна злитися через тебе.
Проїхали.
Хай там як, я дуже рада, що ти тут.
Мел, глянь на пост. Він злетів.
Вітаю, народе. Настав цей день!
Ми з Мел, нарешті, утілюємо нашу мрію.
Зараз твориться історія, дякую вам всім.
Побачимося в Гарло.
Буде чудово. Тільки вдумайся.
Можемо володіти усім цим, назвати «Дантопією».
Що?
А що? Дантопія.
Довго вигадував назву?
-Десь останні 48 годин. -Допетрала. Данте й утоп… Поєднуєш слова.
-Я ж жартую. -Розумію… Якого біса?
Що з ним не так?
Поглянь, Мелоді, це твій хлопець.
Цілком дах поїхав.
-Техаський шлюбний ритуал. -Серйозно, що з ним?
Любить палити бісове вугілля.
Чудово, хорошої дороги психу, а нам зась.
-Тримайте руки на виду. -Не смішно.
У місцевості помітили 10-12.
Прийняв.
Як ся маєте?
Мої вітання. Я Данте Спайві.
Ви ж кухар.
Шеф. Ми двоє шефи.
-Вітаю. -А хто іще з вами?
Ну, це моя наречена.
А позаду — моя сестра.
Усе гаразд?
Ви заохотили нових відвідувачів,
тож ми з заступником наглядатимемо, щоб ви не втрапили в халепу.
Дзвоніть, якщо будуть проблеми.
Звісно. У нас ваш номер і ми дякуємо за вашу службу, сер.
Просто поїхали.
Послухайте, дехто з нас народився тут.
Насолоджувалися розквітом.
Тож, будь ласка, проявіть повагу до міста.
Звісно, сер.
Мелоді, що ти чудиш? Просто…
Знаєте, наша бабуся теж звідси родом.
Знаєте: «Як соняшник у Гарло цвіте…
Узимку жде нас лихе».
Так.
Добре.
Ласкаво прошу до Гарло.
Дякую.
Нарешті, ми тут. Ласкаво прошу до Гарло.
Тільки подивіться на ці плоди капіталізму.
Чорт забирай. Це неймовірно.
То Гарло — це місто-привид.
Так, але у нас є ідеї щодо цього місця.
Потрібна лише свіжа кров,
замучена мегаполісами, шукачі нового початку.
Замість сплати паркування фургону в Остіні можна взяти цілу ту будівлю. Неймовірно.
Спершу ресторан, а тоді лише треба заманити сюди людей.
-Заманимо. -Точно заманимо.
Це бездоганно підійде для моєї галереї мистецтв.
Лайло, тут можна зробити магазин коміксів чи щось… круте.
Кайф.
Для людей це шанс почати спочатку без жорстокості та божевілля.
У безпеці.
Гаразд. Але сім годин автомобілем?
Можна попрощатися з моїми друзями.
От чорт.
А він що тут забув?
Перепрошую.
Ой, чорт, вибачте… ви Ріхтер. Ми спілкувалися телефоном.
-Так. -Данте.
Вітаю.
Ріхтер — наш контрактор, Мел.
Трохи оживив ваші будівлі,
усе, що встиг за тиждень.
Для аукціону підійде. Дякую.
Плануєте продавати їх?
Так, звісно.
Гаразд.
То хто ви такі? Якийсь культ?
Ми ідеалісти, які прагнуть збудувати кращий світ.
Так, це культ.
-Що? -Та нічого, не мені судити.
Заплатіть, та й по всьому.
Агов, ви маєте побачити це.
-Що? -От чорт.
Що?
Ви серйозно?
-Новини, ми в глибинці Техасу. -Байдуже.
У нас автобус повен потенційних купців.
-Вони не куплять, побачивши це. Повірте. -Покличу ковбоя.
Мел, допоможи мені.
Тоді я постою тут.
ГАРЛО СИРОТИНЕЦЬ З 1925-ГО
Піду нагору.
Тільки поглянь на будівлю. Дивна вона.
От дідько.
СИРОТИНЕЦЬ ГАРЛО 1975
Прокляття, не зміг дістати.
-Чорт. І що ж робити? -Зачекаймо на контрактора.
Що ви забули в нашому домі?
Вибачте. Я не знав…
Ми думали, що тут нікого немає.
А, ви ж нові сусіди, чи не так?
Шкода, що мене не попередили.
Я б нафарбувалася.
Солодкого чаю?
Я заправляла цим сиротинцем майже 50 років.
Я давала притулок хлопчикам та дівчаткам без даху над головою
й проблемним підліткам, які прагнули прощення за їхні помилки.
Прошу.
Пані, банк вилучив це майно декілька місяців до цього.
Вам не можна бути тут.
Ви говорите про непорозуміння з банком?
Усе владнали.
Я виплатила заборгованість. Це досі наш дім.
Ви помиляєтеся. Мені шкода, але…
У мене документ, у якому це написано.
Не проти показати його?
Я не маю нічого показувати.
-Бо нічого показувати. -Не треба.
А що за ситуація з моїм прапором?
Ви мене не зрозуміли.
Я роками дбала про багатьох юнаків, як ви.
Не маю нічого проти негрів.
Гаразд. До біса це.
Слідкуйте за язиком, юначе.
За своїм слідкуйте.
Ти куди?
Копи розберуться. Немає часу на це.
Викличу шерифа.
Усе не так, як здається.
Цей прапор належав моєму прадідусю.
Це згадка про нього.
Я не надавала йому якогось значення.
Я розумію вашого друга.
Я б радо допомогла, але вам не можна бути тут.
Є притулки для людей похилого віку, а також…
Притулок? Я нікуди не піду.
Я казала. Це наш дім.
Вам буде безпечніше в притулку, про вас подбають.
У вашому віці не слід бути самою.
Котику, усе добре. Зі мною все чудово.
Повертайся до своєї кімнати.
Мій останній хлопчик.
Потребує особливої уваги.
Не ладнає з навколишнім середовищем.
Тому я не можу покинути його.
Боже, Джинні, чому ти ще тут?
Що ви накоїли?
Вірджиніє, ми попереджали.
Вона не слухає. Виведемо її.
-Поговоримо надворі. -Ходімо.
Обережніше.
Я ледь чіпаю її.
Боже. Що відбувається? Треба викликати швидку.
Ми самі собі швидка.
Усе добре. Це її малий.
Візьміть кисень. Покладіть її до фургона.
У неї серцевий напад.
Чек… Він був… Будь ласка…
Що ви зробили?
Ми миттю доставимо вас до лікарні. Тримайтеся.
Чорт. Автобус прибув.
Дідько.
Я їду з нею.
Ні, Мелоді, ні. Я поїду з нею. Поїду.
Що?
Усі чекають на вас двох.
Вона одужає.
Нумо.
Боже.
Хтось має поїхати з нею. Точно не ти й не Мелоді.
Треба зосередитись на справі. Повернуся, щойно зможу.
Добре. Будь ласка, переконайся, що з нею все добре.
Дякую. Ти — янгол.
Поїхали.
Ось ваш прапор.
Ходімо, Мел. Хтось прибере це.
Не думаєте, що це поганий знак? Тепер це місце прокляте.
Прошу тебе, це не…
Не будемо зараз про це… усе добре.
Переїдеш — з'їдуся з татом.
Аж ніяк ні.
Не хочу жити тут. Ваш задум божевільний.
-Ти не знаєш, чого хочеш. -А, то ти знаєш?
Знаю, що потребуєш мене й не подбаєш про себе.
Зажди.
Навіщо я…
Чесно, банку й не снилося продати це без тебе, Данте.
-Дякую за довіру. -Це неймовірно.
Маєте рацію.
Мел! Кетрін, ходімо.
Це Кетрін, пригадуєш? З банку.
Це все завдяки їй.
Нарешті. Рада знайомству.
Усі в захваті. Ви добряче постаралися з рекламою.
Так, треба лише пофарбувати.
Ой, ні, будівлі й так бездоганні.
Ці люди прагнуть зношеності. Історії.
Так. Звісно.
-Буде чудово. -Так.
Я піду готувати будівлі, тож… Гаразд.
-У неї все добре? -Так. Думаю, спека надокучає.
Така спека.
-Мабуть, потрібна вода. -Так. Спекотно.
Як вона?
Маленький, гарний хлопчику, яким я тебе виховала.
Не заходь до моєї кімнати.
Чорт.
Шерифе, схоже, вона померла.
Трясця твоїй матері.
О, Боже.
Агов.
Ні!
Що, у біса, коїться?
О, Боже!
Продано Кендіс Брейді з «Брейді Бранч».
Люблю бранч. Гарно.
Цю збудували в 1910-му
і якось Говард Тафт був почесним гостем цієї будівлі.
Є висока ймовірність грози, блискавки та сильного дощу.
Не забувайте парасольки.
Тож, Ріхтере…
чому ви такий нігіліст?
Хто?
Будь-кому, хто так викидає дизель в атмосферу,
точно байдуже до всього.
Я техасець.
Не люблю, коли люди вказують,
що робити, особливо коли це самовдоволені, лицемірні багатії з міста.
Вона заряджена?
Колись стріляла?
Ні.
У мене стріляли.
Батько-п'яниця?
Школа Стоунбрук.
Мабуть, складно
жити з цим.
Ну…
Тепер усі очікують, що моє життя буде особливим,
але…
я можу лише розчарувати їх.
Мої друзі були особливими.
Не я.
Прошу залишатися для музики та напоїв.
Є що відсвяткувати. Я дуже вдячний усім.
ПРИСТАРКУВАТА ЩОЙНО ПОМЕРЛА…!
Ходімо, Мел. Вип'ємо. Нам вдалося. Це просто казка.
Що?
Чорт.
Чорт?
І це все?
Ми вбили її.
Хвороба серця вбила її. Мел.
Ти куди, Мел?
Я забираю Лайлу звідси.
Мені це більше не подобається.
Стривай. Мел, це ж не наша вина. Мел!
Лайло?
Де моя сестра?
Ми їдемо.
-Гаразд. -Серйозно? З оцим? Знущаєшся?
-Думаєш, трахнула його? -А трахнула?
Лише сходила в туалет.
-Ти думаєш, що я катастрофа, але припини. -Вибач.
Вона померла.
Ти маєш поїхати звідси зараз. Гаразд?
-Домовилися, будь ласка? -Добре. Так, домовилися.
Викинь це лайно.
Агов.
Агов, хто-небудь.
Мене хтось чує?
Будь ласка.
Я поранена. Я потрапила в аварію.
Будь ласка, я на шляху 74, за Гарло.
О, Боже.
О, Боже. Він… Він ріже…
Він одягає її обличчя.
Ні. Благаю.
Не залишитеся на вечірку?
-Так, мені не дуже добре. -Добре.
Ця спека, знаєте?
Бери авто. Я поїду автобусом.
Стривайте. Якого біса? Якого…
-Агов! -Агов. Що…
Що, у біса, чудите?
Чув, ви вбили ту пані.
Нікого не вбивали. Вона посягала на нашу власність.
Точно на вашу? Га? Вона, наче, думала по-іншому.
Прошу, лише поверніть ключі.
Віддай кляті ключі.
Покажіть документ на власність і поверну.
Я буду в майстерні.
Бісів виродок.
Та дайте, що він хоче.
-Не скажемо банку. -Скажи, що він у тебе.
Так. Він у мене.
То де ж він?
Він… Він, мабуть, в офісі.
-В Остіні. -Данте.
Деякі документи оброблялися довше.
Скажи, що це не був її дім.
Звісно ж ні. Кажу тобі. Він точно в офісі.
Агов, якщо так, то його точно немає в домі, так?
Залишайся тут. Ходімо.
Стривай, охолонь на секунду.
Я не охолону, поки не дізнаюся, що ми не винні.
-Я з тобою. -Ні, прошу.
Зробиш, що прошу?
-Чому маю бути з цими довбнями? -Прошу.
Нумо, ходімо.
Це маячня.
Вітаю, я телефоную Гардесті.
Звісно, зачекаю.
Гардесті на зв'язку.
Ти шукай тут. Я погляну нагорі.
Це він?
ТЕХАС ДОКУМЕНТ ПРАВА ВЛАСНОСТІ
Данте?
Мел?
Сподіваюся, ніхто не сумує.
Ми багато зробили!
Це місто наше! Ді-джей…
Гаразд, усі в автобус.
Вечірка продовжиться там.
Залазьте в автобус. Усі в автобус.
За Гарло!
Хтось бачив Данте? Піду по нього.
Дозвольте налити.
Данте?
Агов.
Що робили в тому домі?
Агов, я до вас говорю.
Не йдіть від мене.
Чоловіче, усе добре?
Ось так, тримаю. Тримаю вас.
Що з ним трапилося?
О, Боже.
Хто це накоїв?
Тримайтеся. Не відпускайте.
О, Боже.
Викличте поліцію. Чуєте?
Усім залишатися в авто.
-Ідіть. -Гаразд.
Ідіть мерщій.
Зачиніть двері. Не відчиняйте.
Що трапилося?
Не знаю. Тільки не відчиняйте двері.
Якого біса?
ШЕРИФ
Повідомили про мерця в Гарло.
Ну ж бо, Нейман, ти там?
Ви єдині в радіусі 80-ти кілометрів.
У Гарло потрібен офіцер.
Прошу, відповідай.
Я не боюся зла.
Прошу, залишайся на місці.
-Що коїться? -Довірся мені.
Залишайся на місці.
-Будь ласка, відчиніть. -Не треба.
До біса.
Куди ти?
Мелоді? Мел?
Ой…
Мел?
-Ні. Ні, Лайло. -Мелоді?
Мел? Мелоді? Мел?
-Мелоді! Мелоді? -Лайло!
Лайло, йди!
О, Боже. Мелоді.
Допоможи! Лайло! Допоможи!
Тримаю. Ну ж бо.
Мелоді?
Стривай.
Біжімо!
Прокидайтеся!
Що трапилося?
Заводь, до біса! Заводь!
Усе гаразд?
Стривай.
Що, у біса, коїться?
Мелоді?
Трясця.
Вивезіть нас звідси.
Поїхали!
Сюди.
Не зупиняйтеся.
Ні. Не зупиняйтеся. Ні.
Не відчиняйте… Чуваче, ти куди?
-Що коїться? Мелоді? -Ні…
Справді крута вечірка, скажи?
Усе добре?
Біжіть.
Ні.
Який чудернак.
Чуваче, ти що робиш?
Лише спробуй і тебе скасовано.
От чорт.
БАЧИВ І СТРАШНІШЕ 4/10
СТРИВАЙТЕ, ЦЕ НАСПРАВДІ?
ХТО НАЙНЯВ ЦЬОГО КЛОУНА?
ДЕ ЦЕ? Я ТЕЖ ХОЧУ!
ТАК НЕПРАВДОПОДІБНО
Вставай.
Лайло! Лайло, вставай. Тримаю.
Мелоді?
-Мелоді? -Лайло, я не можу.
Чорт!
Ну ж бо, Мелоді. Мусиш!
Ну ж бо, Мелоді.
Трясця!
Ну ж бо. Мелоді, ну ж бо, благаю.
О, Боже!
Ну ж бо!
Тримаю. Ну ж бо.
Треба спуститися. Лайло, ходімо!
Мелоді, тримаю. Ходімо.
-Допоможіть! -О, Боже. Допоможіть.
Ну ж бо. Заскакуйте на заднє.
Дякую.
Він просто… Він убив… Данте.
Це ж він, так?
Він убив усіх.
Шкіряне лице.
Що? Благаю, їдьте.
Що ви робите? Що?
-Їдьте! -Прошу вас!
Я 50 років чекала цієї ночі.
Лише щоб побачити його.
Вона зачинила нас.
Їдьте. Ви маєте відпустити нас.
На жаль, не можу.
Схоже, він шукає саме вас.
Залишайтеся, доки не вб'ю його.
-Ні. -Ні, благаю. Прошу, ні!
Будь ласка, допоможіть.
Ні, не треба. Що? Ні.
Ні, будь ласка. Прошу, відпустіть.
Благаємо. Ні!
Ні! Не залишайте нас! Ні!
Ні, будь ласка. Ні! Ні, ви не можете.
Ви не можете залишити нас. Ні.
Ні. Якого біса?
Повернися.
Кірк, Памела, Джеррі та Франклін.
Назви моє ім'я.
Скажи, що знаєш мене.
Скажи, що знаєш, що скоїв з моїми друзями.
Ти не пам'ятаєш мене.
Чорт.
Знаєш, я мала померти в школі того дня.
От смерть і знайшла мене.
Смерть… Поглянь на мене.
Я не дам йому вбити тебе, второпала? Я обі…
Тепер згадав мене?
Я та, що втекла,
і я тут, щоб ти нікуди не втік.
Бісів виродок.
Забирайтеся звідси.
Ну ж бо.
Що ти робиш?
-Пристібнися. -Чорт.
Йди до біса!
ШИНОМОНТАЖ
О, Боже.
-Чорт. Боже. Я… -Мелоді.
Не чіпай. Я не можу.
Я не можу.
Мелоді, він іде.
-Лайло. Лайло, послухай. -Ні, ну ж бо. Я маю визволити тебе.
-Я визволю тебе. -Послухай!
Зараз він уб'є мене. У нас немає вибору.
Але ти… ти маєш тікати.
Ні. Я не можу.
Більше нікого немає. Не можу покинути тебе.
Можеш.
Я не знаю сильніших за тебе.
Ти завжди була сильною.
Ти впораєшся. Тобі треба лише втекти..
Біжи, у біса.
Біжи!
Мені шкода.
За те, що зробила з твоєю мамою.
Вона заслужила кращого.
Агов, шкіродупий.
Чорт.
Лайло!
Ні!
Лайло?
Лайло! Лайло?
Дякую.
Не біжи.
Якщо бігтимеш…
він ніколи не відчепиться.
Лайло!
Лайло.
Лайло! Лайло, допоможи!
От дідько.
Лайло. Лайло, де ти?
Ні!
Ні! Мелоді!
Усе добре?
Ні.
ГАРЛО
Трясця.
Гаразд.
Поїхали додому.
-Автокерування. -До біса Гарло.
А знаєш, що?
Я передумала. Я таки переїду з тобою сюди.
Та йди ти.
-Чорт. -Ні!
Ні! Мелоді! Ні!
Ні!
Ні! Мелоді!
Ні!
Переклад субтитрів: Володимир Савельєв