I tidigare avsnitt…
Upp med dig.
Mason, res dig upp!
Har Mason haft problem på sistone? Alkohol? Droger?
Ni kommer in här och anklagar min son för att vara knarkare.
De försöker bara hjälpa oss.
- Mason dog av en överdos. - Jag hittade de här på honom.
Det var fel att ta dem. Jag ville inte att mina föräldrar skulle veta.
Jag fick underrätta familjen i dag.
- Hur gick det? - Du vet hur Richard blir.
Jag gick på behandling med honom. Jag måste förhindra ett återfall.
- Har du pratat med Cassie? - Hon vill vara ifred just nu.
Hände något när jag var borta?
Hon var Veers älskarinna. Travis blev kär. Veer lät döda henne.
- Och Travis försöker ta reda på det? - Han vill mer än så.
- Vi stötte på problem i Toronto. - Är det familjen Kapoor?
- Kommer de att söka upp oss? - I så fall, Gud hjälpe dem.
En kille dog med dina droger på sig.
Syntetisk fentanyl, blandad med någon annan skit.
Ta reda på vad hon pratar om.
Dumt gjort.
- Folk vet att jag är här! - Nej, det gör de inte.
Vilken del av "kom hit nu" förstår du inte?
Jag missar Arjans UFC-match och jag har satsat pengar på honom.
- Slagsmål? Så ironiskt. - Kul.
- Vad kunde du inte säga på telefon? - Någon blandar ut vår produkt.
- En kapning till? - Nej.
Den blonda snuten dök upp. En kille tog en överdos.
- Det är fentanyl. Hallå. - Det var utblandat.
- Hur då? - Donno undersöker det.
- Vet någon mer om det? - Bara vi. Vi säger inget till pappa än.
Han tror inte att vi kan sköta det här. Han ska inte få rätt.
- Har du pratat med Dhruv? - Nej.
Jag ringde och sms: ade på vägen hit. Inget svar.
- Har du sett Dhruv? - Jag tror att han åkte till labbet.
Kom.
- Herregud. - Vad är det?
Rör ingenting. Det är fentanyl överallt. Den som gjorde det måste vara kvar.
Är han…
Jag!
- Travis. - Jenny, du måste gå nu.
- Följ med mig. - Nej. Lyssna på mig.
Ta stigen här. Den leder till vägen.
- Var tyst. - Snälla. Du kan fortfarande sticka.
Det kan vara din enda chans att dra dig ur. Kom igen.
Snälla.
Jag är ledsen, Jen.
Du måste gå.
Stone!
Såg du något?
- Nej, gjorde ni? - Nej.
Visst ser den god ut? Jag har bakat den själv.
Okej. Inte helt sant. Donno här hjälpte mig.
Vill du gissa vilken hans superhemliga ingrediens är?
Du vet inte, va? Donno, säg det.
- Är det kanel? - Nej.
- Kola? - Nej.
- Pumpa? - Tredje gången gillt.
Vänta.
Är det amatoxin?
Ett gift som förstör levern och organen under outhärdlig smärta.
Bingo.
Var inte rädd. Du behöver bara svara på en enkel fråga
som vi ställer till alla som distribuerar Bhullars varor.
Blandar du ut våra droger?
Vad tror du? Ljuger han?
Det är okej om du gör det. Vi ger dig ändå ett val.
Muffinsen…
Eller hammaren.
Det är Ren.
Ja.
Det var synd.
Vi kommer.
Vi måste åka nu.
Hej.
Jag kommer.
Tack för att du kom.
- Hur är det? - Var är Kai?
Hos faster Cathy.
Jenny, vad har hänt?
Jag har klantat mig, Cassie. Rejält.
Va?
Jag kan inte var ensam just nu. Jag vet inte vad jag ska göra.
Vi löser det. Berätta vad som hände.
- Här får du. Ge mig den gamla. - Tack för att du sov över.
Ja. Jag gör vad jag kan.
- Du måste berätta allt för Tubb. - Jag vet inte om jag kan.
Varför inte?
Travis.
Han jobbar åt dem.
Det vet du inte säkert. Han hjälpte dig att komma undan.
Jag vet inte… Kan vi bara…
Vi pratar om något annat.
Ja, visst.
Jag måste börja jobba igen.
Denise sa att Mark och Jerrie har gjort mitt jobb åt mig.
- De klarar det. - Jag vet. Jag måste bara göra något.
Det är pliktkänslan. Jag fick den av pappa.
Är du redo?
Vi får väl se.
Tack. För allt.
Ingen orsak.
Du måste vara försiktig.
Jag försöker.
Jag kan inte lova att vi kan ta oss an ditt fall, men vi kan boka ett möte.
Mer jobb som väntar.
"Otrogen partner." "Otrogen partner." Vad är det här, "Shoppingamnesi"?
Den är bra. Hon tror att ett av barnen har handlat
med hennes kreditkort på nätet, men maken säger att det är hon.
Det låter kul, men jag tror att jag har det också.
- Gör du? - Jag tror det.
Hayden, vad gör du här?
- Har min pappa hört av sig? - Nej.
Hur så? Vad har hänt?
- Du hörde väl om Mason, min bror? - Ja, det gjorde jag. Jag beklagar.
Polisen, Jenny, Justins mamma, sa att det var en överdos,
och pappa vägrar inse att han tog droger.
Hur som helst… Han försvann i går kväll.
- Försvann? - Kom inte hem.
- Lämnade mobilen också. - Det är oroväckande.
Mamma sa att du var hans sponsor. Sist när det var jobbigt gick han till dig
och jag bara… Jag tänkte att kanske…
- Fan. - Vad tror du hände?
Vapnet i kassaskåpet är borta. Han kanske skjuter sig.
Åh, nej.
- Ringde du polisen? - Vad skulle jag säga?
- Kan ni hjälpa mig att hitta honom? - Vi ska se vad vi kan göra.
Vi behöver ett nytaget foto.
- Tog han med sig plånboken? - Jag tror det. Hur så?
Vi kan spåra hans kreditkort.
- Tack. - Det ordnar sig.
Du kom till rätt ställe. Okej?
När jag såg bilen så visste jag.
- Du kunde ha blivit dödad. - Vi behöver tillstånd för husrannsakan.
Vi har inga fysiska bevis.
De finns där. Vi måste beslagta dem. Innan de hinner flytta dem.
- Jag vill gripa dem, lika mycket som du. - Så gör det rätta. Skaffa tillstånd.
Om jag går in där och inte hittar något kan vi båda bli av med våra jobb.
En ung kille, Mason Ford, är död.
Andra kommer att dö. Vi måste stoppa dem.
- Är du säker på att bevisen finns där? - Jag skulle inte fråga annars.
- Du ska få ditt tillstånd. - Tack.
Stackars Hayden.
Förlora sin bror och så får pappan spel. Det måste vara fruktansvärt.
Hoppas att det inte är bortkastad tid.
Chefen sa att han skulle ha sett om Richard hade kom in.
Chefen var så hög. Han hade missat en tornado.
Richard har haft ett förråd här i två år och kreditkortet användes i närheten.
- Det kan inte vara ett sammanträffande. - Värst vad du vet mycket.
Har du något bättre?
- Nej. - Okej, då.
- Följ efter mig. - Gärna det.
Titta.
Hallå.
Hallå!
Hör du.
Nej, vi ska inte göra dig illa. Vi ska hjälpa dig.
- Hur är det? - Vad hände?
Masons pappa tog mig och började ställa en massa frågor.
Om vadå?
- Vem som sålde drogerna till Mason. - Vad sa du?
Att han skulle fråga på Boot Heel där de flesta köper sina droger.
Då åker vi till Boot Heel.
- Är Dhruv död? - Ja.
Men ingen tog något från labbet.
Distributionen kommer inte att påverkas.
Varför var han ensam? Varför var inte övervakningskamerorna installerade?
Det stod på min lista. Jag skulle göra det.
Jag vill inte höra dina ursäkter.
Jag gjorde fel som gav dig ansvaret. Du är inte redo.
Dhruv var som en bror för dig.
Nu har du hans blod på dina händer.
- Jag ska nog gå. - Nej, mr Stone.
Du tar över Dhruvs jobb och står för säkerheten.
Vi har ju ingen misstänkt, så det kan vara vem som helst.
- Är det familjen Kapoor, är det inte bra. - Det vet vi inte.
- Montana ligger inte så långt bort. - Varför skulle de vara i labbet?
- Jag vet inte. - Så dra inga slutsatser.
Stone, kolla upp det.
Ingen rör sig!
- Gå till vänster. - Rör er inte!
- Polisen. - Vad fan är det här?
Visa händerna!
Vi har fullmakt att genomsöka fastigheten.
Jag sa ju att vi skulle ses snart.
- Genomsök huset! Vi kollar källaren. - Kolla sovrummet!
Sätt i gång!
Kom!
Hej. Vi letar efter någon. Vi tror att han kan ha varit här.
Har du sett honom?
- Vilka är ni? - Hans vänner.
- Då kan ni betala för skadegörelsen. - Var det han?
Ja. Han kom in och snackade skit om att någon hade sålt droger till hans son.
Gav Jon Jon en snyting. Vi skulle precis slänga ut honom
när han började gråta.
- Hans son har precis dött. - Jag vet.
Det är hemskt att mista ett barn.
- Det var därför han kom lindrigt undan. - Kan hans son ha köpt drogerna här?
- Vilka är ni? - Privatutredare från Dewell & Hoyt.
Vi letar efter Richard Ford.
Så ni jobbar åt satmarorna som angrep min brorson och mig
på min egen parkering kvällen innan han dog.
Vi tror att han kan vara en fara för sig själv.
- Vart tror du att han kan ha gått? - Jag har ingen aning.
Nu tycker jag att ni ska lämna min bar.
Fan. Vi kom för sent.
De har städat. De visste att vi skulle komma.
Tänk på vad du säger högt. Genomför sökningen så pratar vi sedan.
- Hittade du det du letade efter? - Det kommer jag att göra. Jag lovar.
Vad har hänt med ditt ansikte?
Mitt boxningspass blev lite intensivt. Du skulle se motståndaren.
- Om du ursäktar så måste jag jobba. - Visst.
Genomsöka en tom källare. Ett väldigt viktigt jobb.
Först Dhruv, nu det här.
Det här är ett misstag.
- Vad menar du? - Montana. Reenu. Jagat.
Vi hade ju inget val. Ny början. Komma bort från familjen Kapoor…
Familjen Kapoor är ett gäng ligister utan principer,
och nu flyr jag från dem?
Det är en ny värld.
Ha tålamod.
Dina fiender tror att du är försvagad. Låt dem tro det.
Ligg lågt tills du vet vilka dina verkliga vänner och fiender är. Sedan slår du till.
När du kommer tillbaka är du mäktigare än någonsin i denna nya värld.
Jag är förvirrad.
Berätta.
Vad ska vi göra?
Till att börja med skulle vi behöva en vän inom den lokala polismyndigheten.
Vi hade vän som blev dödad under Reenus insyn.
Var försiktig med anklagelserna.
Folk måste ställas till svars för sina handlingar.
Ja, men Jag och Ren behöver inga fler skäl att känna motvilja mot dig.
Motvilja?
Förlåt. Fel ord.
Rädsla, kanske.
- Menar du att mina barn inte älskar mig? - Rädsla och kärlek. Lite av båda.
De är mina barn och de gör som jag säger.
Jag är inte så säker på det.
Jag hade en dröm.
Det var ingen riktig dröm. Det var mer som en känsla eller föraning.
Börja inte med de där dumheterna. Inte nu.
Är du riktigt säker på att du inte vill höra om den?
Du lär ju berätta ändå.
När du dör…
…blir det av ditt barns hand.
Så mina barn kommer att döda mig? Är det din känsla?
Nej.
Jag sa ett barn.
Din son.
Hej.
- Mår du bra? - Jag är tillbaka.
- "Bra" vet jag inte. Vi får se. - Jag gillar ditt hår.
- Tack. - Hej, Cass.
Jag har köpt lunch åt dig.
- Har du? - Ifall du ville ha.
Okej. Vi har chorizo tacos, extra jalapeños.
Ja, hett och kryddigt, som moi.
- En ost-quesadilla till femåringen. - Jag gillar det jag gillar.
Och du får välja på sallad och tamales.
Tamales.
Jag bad inte Jerrie att köpa lunch åt dig
för jag tycker inte att du behöver vara tillbaka här än.
Okej, nej. Det här kommer inte att funka.
Kan vi inte vara normala? Jag vet att det inte är normalt
och jag ska inte låtsas att allt är bra, för det är det inte.
Det kommer att ta tid. Jag måste hålla mig sysselsatt.
Så nu är jag här. Vad jobbar vi på?
- Tack. - Okej.
Jag letar efter Scarlet och Phoebe. De måste ju dyka upp någon gång.
- Ja. Håll mig underrättad. - Och vi har ett nytt fall.
Ett försvinnande. Richard Ford. Hans son dog precis av en överdos.
Mason Ford. Jenny berättade om honom.
Ja, hans syster anlitade oss.
Deras far misshandlade Masons vän och startade ett bråk på Boot Heel.
Han ville veta var drogerna kom ifrån.
Jag har känt Richard jättelänge och han är ingen dålig människa.
- Han sörjer ju. - Det är nog snäppet värre än sorg.
Hayden är rädd att han ska skada sig själv och vi vet inte var han är.
Han vill nog vara med sin son.
Det här låter konstigt, men att vara här där min far dog, känns som en tröst.
- Det hjälper. - Gör det?
Jag vet var han kan vara. Följer du med?
Får jag följa med?
Snälla. Jag vet hur man ska prata med Richard.
- Berätta hur det går. - Javisst.
Var försiktig.
Richard.
- Jag beklagar… - Denise.
- Vad gör du här? - Alla letar efter dig.
Det här är Mark Lindor. Han jobbar åt Dewell & Hoyt.
- Jag vill bara hjälpa till. - Hayden anlitade dem när du försvann.
Vi har varit så oroliga för dig.
Hur hittade ni mig?
Du lämnade ett tydligt spår. Boot Heel Bar och förrådet.
Vad tänkte du på?
Jag försökte ta reda på var Mason fick tag i drogerna,
men alla svarade undvikande och försökte skylla på andra.
Rykten om en ny drogkartell som säljer fentanyl…
Du får inte fokusera på det. Du måste tänka på din familj.
Okej? Mona och Hayden.
Du har tur. Grabben du tog vill inte göra nån anmälan.
Jag ska ringa hans föräldrar.
Jag ska ställa allt till rätta.
Jag lovar.
Prata med Hayden. Hon är förtvivlad över sin bror
och hon är så orolig för dig, stackars liten.
Jag ber om ursäkt för det. Jag ska gå hem.
Det är okej. Vi förstår. Jag är bara så glad att du är välbehållen.
Ja.
Tack.
För allt.
Och ni behöver inte ringa Hayden. Jag… Jag kan göra det.
- Jag saknar våra paj-och kaffemöten. - Vi kan göra det igen. När som helst.
Gärna.
De visste att det skulle bli husrannsakan. De tog bort allt innan vi kom.
- Han tipsade dem. - Vem då?
Travis.
Det vet du inte. Du kan inget göra, så håll Travis utanför tills vi vet mer.
Vi gjorde ett misstag. Tillräckligt många får lida för det.
Ursäkta. Det var solklart. Alltihop fanns där. Jag vet vad jag såg.
Jag gick in med en fullmakt på lösa grunder.
Det spelar ingen roll om vi sätter dit dem.
- Chefen. Andra chefen. Ursäkta. - Vad är det?
Vi fick ett samtal om en sådan där lastbil du såg hos familjen Bhullar.
- Var är den? - Vid MacDonald Pass, på väg ut ur stan.
Då ska vi se vad familjen Bhullar döljer.
Vi frågade varenda langare och distributör.
Det verkar skumt.
Vi trodde att de blandade ut dem, men de sa att de säljer pillren som de är.
Vi framstår som snåla och desperata.
Varför är det så komplicerat? Vi har eliminerat alla fiender i Helena.
Våra medarbetare har inget att göra med det. Vi har en förrädare.
Reenu… Var är Jagat?
Han pratar med Dhruvs maji och planerar begravningen i Punjab.
Hans mamma…
Jag känner med henne.
Det är skandal att vi inte har hittat mördaren än.
Vad vet du om den där Barbiepolisen som alltid dyker upp här?
- Vicesheriffen? - Ja, hon.
Inget. Hon hittade inget.
Det är inte det jag menar. Hon såg ut att ha varit i slagsmål.
Jaså?
- Var det hon som dödade Dhruv? - Jag ser inte det som en möjlighet…
Du kanske inte ser allt. Dhruv är död.
Vi vet inget om hur det gick till,
och "Annie Oakley" kommer hit precis efteråt?
- Osannolikt. Dhruv är ju så stor. - Hon kommer att ställa till med besvär.
Jag känner igen typen. Irriterande! Ett problem vi måste ta itu med.
- Vi får vara beredda på att hon dyker upp. - Sedan eliminerar vi problemet.
Mr Stone, kan du ordna det åt oss?
- Vi måste tänka på konsekvenserna… - Kan du ordna det åt oss?
Hur då, exakt?
Du tar Donno med dig. Han vet hur.
- Är det din bil? - Det är den jag kör.
- Det är inte min stolthet. - Öppna den.
Klart.
Montana korthorn. Klass A-styckdetaljer.
Det bästa som finns.
- Miles, vad väger lasten? - 18 000 kg totalt.
Så mycket kött och det väger bara 18 000? Det verkar lätt.
Kom igen, det är förstklassiga varor!
Förstklassiga varor, minsann.
Det var min väns favoritrad.
- Blitzkrieg, va? Hans texter är bra. - Min lektion drog över tiden.
- Raring, ingen kollar ditt stämpelkort. - Stämpelkort. Intressant idé.
- Är ni arga? - Kom hit, så pratar vi.
- Tack för middagen. Nästa gång bjuder jag. - Det låter bra.
Ska du fortsätta leka privatutredare?
- Om ni vill ha mig? - Är det klokt? Du blev ju skjuten nyligen.
I vanliga fall när någon blir sjukskriven så brukar de inte ta ett annat jobb.
Nej.
Jag kan inte meditera och gå skogspromenader i evighet.
- Jag måste ha något att göra. - Jag förstår. Jag kan inte klaga.
Det har varit trevligt att umgås med dig.
Detsamma.
Vill du följa med in?
Okej. Varför känns det som om jag sa något dumt?
Nej, det gjorde du inte. Förlåt, jag…
Jag är inte så bra på sådant här.
- Vadå? - Förhållanden.
Är du och Cassie tillsammans nu? Som i ett förhållande?
Jag vet inte.
Jag vet inte vad vi är, eller hur jag ska känna för något av det här.
Jag har känslor för dig.
Men jag…
Den här situationen med dig och Cassie och allt som hände med Ronald…
- Jag vet ingenting längre. - Okej. Det låter som om du måste välja.
Vi ses på jobbet.
Var inte orolig. Vem blandade ut drogerna?
- Det var inte jag. - Det här är slöseri med tid.
Om det inte var någon utomstående så måste det ha hänt här.
Det var inte jag. Jag lovar.
- Donno kanske kan övertala honom? - Nej, vänta!
Det var er far.
Är det sant?
Ja, han sa åt mig att blanda ut pillren.
- Varför skulle han göra det? - Vet inte. Jag gör som jag blir tillsagd.
- Tror du på det? - Han lovade att betala mina studielån.
Säg inte att jag sa det. Då dödar han mig.
Gillar du glass?
- Va? - Glass.
Vi går och köper lite. Tar en promenad.
- Jag är laktosintolerant. - Då köper vi acai.
Okej…
- Varför då? - För att lära känna varandra.
Anställd och arbetsgivare.
Ska du döda mig?
Jag har inte bestämt mig än.
Så förarna lastar inte i, de bara kör?
Ja. Så om ni hittar något har det inget att göra med mig.
Vem är din kontakt?
Ser någon av de här bekant ut?
Han, då? Har du haft kontakt med honom?
Inspektör Pumpernickel frågade om jag ville ha varm choklad.
Tack, förresten. Kan jag få det nu?
Med marshmallows, tack.
Jag heter faktiskt Poppernak. Min farfar är från Ukraina.
Jag ska göra det lätt för dig.
Om du inget säger så åker du dit för drogerna.
Det kan till och med bli dråp för överdoserna.
Du langar droger åt en skurkfamilj
som skulle förgifta varje invånare i stan om de skulle vinna på det.
Tänk på det en stund.
Hur går det ihop med den hederliga Montanagrabb du låtsas vara?
De pengar de ger dig har du ingen nytta av i fängelset.
Vad vill ni?
Jag behöver någon på insidan.
Någon som vet hur de jobbar, som kan iaktta och lyssna.
Så vad säger du, Bryce?
Kan jag räkna med dig?
Okej.
Nu har du förtjänat lite varm choklad.
Wow. Jösses.
Att ha en konfidentiell informatör låter spännande och farligt.
- Är du säker på det? - Jag vet vad ni tänker. Det är riskabelt.
Ja, men jag hade inte väntat mig något annat av dig, så.
Ja, det är sant, men jag behöver bevis mot familjen Bhullar.
Och tänk om Travis åker dit?
- Det får han ta. Jag gjorde vad jag kunde. - Uppfattat.
- Jag är så glad att ni är tillbaka. - Ja, det känns som förr.
- Vill ni gå och äta? - Gärna,
men jag har min dumma bokklubb och det var jag som valde den dumma boken.
Jag måste tillbaka till kontoret.
- En annan gång? - Ja.
- Vi ses i morgon. - Hej då!
- Dewell & Hoyt. Denise här. - Hej, Denise.
- Hej, Hayden. Vi skulle precis stänga. - Förlåt att jag stör.
Har ni hört något mer om pappa?
- Kom han inte hem? - Nej. Hittade ni honom?
Ja, i eftermiddags. Han var på platsen där Mason dog.
Han skulle gå hem och prata med dig.
Det gjorde han inte.
BHULLAR DEVELOPERS Passion. Målmedvetenhet. Framsteg.
- Mark. - Hej.
Jag skulle ha ringt. Jag ville bara säga hej.
- Men om det är olägligt… - Nej, inte alls. Vill du komma in?
Får jag bara…
Jag vet att du nyss kom tillbaka till stan och jag vill inte tränga mig på,
men jag ville prata med dig om oss.
- Okej. - Om det ens finns ett "oss".
Jag tror att det fanns ett "oss", men så hände allt
och du försvann och kanske ändrade dig, och i så fall är det okej.
Jag finns fortfarande här för dig. Jag ville bara att du skulle veta det.
Du pratar fortfarande för mycket.
Jag ska jobba på det.
Det är nåt med honom. Jag tror att han är pålitlig.
Jag vet att du hoppas på honom, men snälla, var försiktig.
Det är jag väl jämt?
Undertexter: Annie Nilsson