DEBORA VENS TIESIOG KVAILIONĖS
Tavo mylimieji.
Jų meilė tau.
DEBORA VENS BEPROTYBĖ!
Tavo meilė sau.
SVORIO REGULIUOTOJOS
Namaste. Sveiki atvykę į Lengvų smegenų meditaciją,
siekiant rasti kelią šiuo sunkiu santykių periodu.
Iškvėpkite neigiamumą.
Eiva!
Kantonė toks homoseksualus,
kad jam gimus, daktaras jam pliaukštelėjo ir tarė...
Nemoki pabelst?
Kam jam belsti kūdikiui į užpakalį?
Ne. Gal galėtum pabelsti eidama į mano kambarį?
Visų pirma - tai mano kambarys ir namas.
Tai ne šiaip kambarys.
Tai 1987-1992 m. svečių apartamentai.
Žinau. Šiurpu.
Nuotraukose spaudi rankas karo nusikaltėliams.
- Galiu paslėpti dalį nuotraukų? - Ne. Grįžtam prie juokelio.
Mario Kantonė toks homoseksualus, kad jam gimus
daktaras jam pliaukštelėjo ir tarė...
"Apsisuk. Mano eilė."
Geras. Duris paliksiu atidarytas. Noriu išvėdinti kambarį.
Man paskambino...
Kaip ir sakiau,
laidos vedėjas...
Jie lenkai. Kažkodėl.
Man skambino Denis Kolinsas.
Išeina iš Vakaro laidos.
Daugiau kaip 40 metų laukiau antros progos.
Ji atėjo.
Noriu tos kėdės.
Gerai. Šiurpuliukai nuėjo!
- Pačiupinėk. Šiurpuliukai. - Ne.
Žinau, kad tai ne mano sritis,
bet juk kanalas jau žino, kuo norės jį pakeisti?
Paprastai taip būna, bet dabar pakaitalo nėra.
Be to, žmonės vis dar kalba apie Deboros pasirodymą vedant.
Nors tikimybė nedidelė, dabar puiki proga.
Lengva nebus.
Tinklas nėra samdęs moters laidai, rodomai 23:30.
Ar tokios senos kaip aš. Ar blondinės.
Lengviau tapti prezidente.
Gal tada bandom?
Norėčiau tų sodų.
Bet Baltuosiuose rūmuose
- vietos atrodo nedaug. - Žinoma.
Artimiausios savaitės bus labai svarbios.
Turiu būti budresnė ir linksmesnė nei bet kada.
Dėl to Eiva dosniai pasisiūlė
atvykti čia per atostogas.
Pradėsim nuo mane išjuoksiančių svečių. Galime pakviesti ką nors iš kanalo?
- Taip. Ieškau. - Puiku.
Deimienai, užregistruok mane limfos drenažui.
- Eiva, atleisk naujus mano rašytojus. - Nesupratau?
Taip. Jie jau kurį laiką laukia jos kabinete.
Daviau jiems riešutų.
Rimtai? Ne. Negaliu. Mes pažįstami.
Negaliu susikurti daugiau priešų.
Tai suminkštins smūgį.
Tu rimtai?
Ne. Kodėl nueini?
Džimi. Pasakyk jai...
Atrodo, kad kažkas vis skrebučius skrudina.
- Taip. - Bet taip nėra.
Virtuvė tuščia.
Kaip einas, žmonės?
- Eiva? - Labas.
Taip. Čia aš.
Gera Vegase ar...
Taip, visai nieko.
Truputį keistoka.
- Nerandu daržovių... - Tiesa.
Turiu naujienų.
Iš didžiosios D.
Kaip tą pasakyti?
Pamenat Ledynmetį,
kai voveriukas Skretas turėjo paleisti mormonus dvynius,
kad jie galėtų grįžti į salą,
nes ant ledkalnio daugiau nebuvo vietos?
- Atleidi mus? - Ne. Ne.
- Taip. - Ką?
- Dieve. - Jums tai į gerą.
- Nenorit čia būti. - Tai tavo kaltė.
- Ką? Kaip suprasti? - Tu balastas.
Dėl to ilgai nekūriau satyros. Tu nejuokingas.
- Tu nejuokinga! - Nemoki rašyti juokelių.
- Dėl to mus atleidžia! - Pažiūrėjai "30 Rock",
pakeitei vieną Carlock žodį ir nusprendei, kad esi profesionalas.
Dieve. Vis lygini mane su Robert Carlock.
Tai buvo siaubinga.
Pamirši.
Ne, niekada. Vienas jų apsiverkė.
Ir gerai.
Tie, kurie neverkia, duoda į teismą dėl neteisėto atleidimo.
Atsiprašau už trukdymą.
Kalbu telefonu su svečio prodiuseriu...
Garsas išjungtas. Nesijaudinkit. Sako, būtų gerai,
jei tave išjuoktų šeimos narys. Nori Didžei.
Tikrai ne.
Arba Ketė Vens. Tavo sesuo.
- Paklausiu Didžei. - Puiku.
Jai patinka ta mintis. Labai. Taip.
- Ji paskambins jai. - Pamiršau tau parodyti.
Deimienas pagamino.
Visų, kurie užsiims išjuokimu, iškarpos.
Taip galėsim sutelkti dėmesį į jų fizinius trūkumus.
Tik manau, kad tokia kritika žiauri.
Ji problematiška.
Tokie juokai žemina moteris
ir kitas engiamas grupes.
Tai panašu į fašizmą, jei gerai pagalvoji.
Turiu tau klausimą. O jei tokį išjuokimą modifikuotume?
Sukurtume teigiamą versiją.
Turiu tau klausimą.
Kas rimuojasi su "plokščia krūtine"?
- Paieškosiu Rimų zonoje. - Puiku.
Sveiki, ponia Vens.
Sveika, Eipril. Pasiilgau tavęs.
- Ši vieta tinka pasiruošimui? - Taip. Puiku.
Gerai.
Nesėdėsiu čia ir nesiūlysiu juokelių, kol tau į veidą leis botuliną.
Gaila. Ketinau duoti tau 10 už dyką.
- Galima pažastis sutvarkyti? - Prašau.
Brangioji, prašau. Alkūnes nuo stalo. Lieka dėmės.
- Servetėlę ant kelių. - Mama, aš suaugusi.
Makaronai su sviestu.
Ačiū.
Puiku.
Mano išjuokimo laida.
Prodiuseriai nori žinoti, ar dalyvausi.
Skamba beprotiškai,
bet pagalvok apie D-brangakmenių reklamą
ir mudviejų bendrą patirtį.
Geriausias būdas suartėti -
leisti tau įžeidinėt mane priešais dešimtis milijonų žmonių.
Dešimtis milijonų. Bus nuostabu.
Brangioji, išsitiesk. Tavo laikysena siaubinga.
- Atsisakysiu. - Baik.
Man iš to jokios naudos.
Dabar tokio streso man nereikia.
Suprantu.
Man tai labai svarbu, brangioji.
Galiu padaryti ką nors, kad įtikinčiau?
Taip.
Ateik į mano reabilitacijos susitikimą rytoj.
Išrašysiu 25 000 dol. čekį.
Mama, baik. Dar nesi į jį ėjusi.
Rytoj svarbi diena. Penktos metinės.
Prašau? Man tai būtų labai svarbu.
- Žinoma. - Tikrai?
- Taip. Gerai. - Puiku.
Ačiū. Žinai? Manau, kad ir tau patiks.
Ten yra 20 metų už tave jaunesnių moterų,
kurios atrodo 30 metų vyresnės.
- Skamba smagiai. - Tiesa?
MERIGOLDO MOKYKLA
Gerai. Labai gražu.
- Eiva! - Labas!
Labai tavęs pasiilgau!
Maniau, kad mokykloj vyks lėšų rinkimas.
Taip ir yra.
Tai mados pasirodymas.
Kodėl visos moterys tokios seksualios?
Gerai, užsivedėle.
Mergyt, čia Las Vegasas.
Mamos yra atlikėjos, akrobatės arba
vedusios futbolininką.
Taip, suprantama.
Čia yra vaikų?
Žinoma, kad ne.
Lėšas rinks iš vyresnių, turtingų tėvelių.
Jie atvers savo širdis ir pinigines,
kad mokykla gautų botanikos sodą.
- Žinoma. - Denise!
Juosmuo labai siauras.
Užpakalis labai didelis.
Man patiko Stefanės diorama apie Huverio užtvanką.
Daug sužinojau.
Visai skanu.
Labai derėtų su sausu Šabli.
Juokinga, bet čia gydomos priklausomybės.
Žiūrėkit, kas pagaliau pasirodė!
Debora vyresnioji.
Mama, čia mano terapeutė Lorė. Grupės vadovė.
Tai tu padėjai mano dukrelei nebevartoti.
Mano mašinos draudimas tau skolingas dovaną.
- Gerai. - Prajuokinot.
Atsiprašau. Atrodau siaubingai.
Kai Didžei parašė, kad ateinat, norėjau pasipuošti,
bet mano kirpėjai operavo klubo sąnarį, o tai paveikė jos įgūdžius.
Atrodai puikiai.
Ačiū.
Didžei, turi pervesti už karamelinę kavą.
Ačiū. Kol nepamiršau...
- Kiek metų? - Penki.
Žinojau. Gali paimti?
- Tavo šiukšlės trukdo. Štai. - Labai ačiū.
Paprastai įspėju nesijaudinti prieš kalbą,
bet manau, kad jūs susitvarkysit.
Markai, ne! Naudok lėkštę.
Atleiskit. Turiu įsitikint, kad visi naudos lėkštes.
Jei bus trupinių, bus ir žiurkių. Tiesa?
Daug. Ačiū. Viso.
Ji puiki, tiesa?
Taip. Turėsiu kažką pasakyti?
Tai žinoma.
Pasakyk porą gražių žodžių. Įteik man žetoną.
Menkniekis.
Gerai.
Įtempk. Dar labiau. Nebijok sulaužyti šonkaulio.
Taip.
Atsiprašau. Sekundėlę. Alio?
Turi parašyti man porą žodžių
apie tai, kad didžiuojuos, jog Didžei nevartoja penkis metus.
- Trumpai, mielai, nieko sentimentalaus. - Gerai. Kada?
Kuo greičiau. Aš jau vietoje. Parašyk.
Gerai. Ką nors po minutės atsiųsiu.
- Kas skambino? - Debora.
Nori, kad parašyčiau šį tą Didžei reabilitacijos grupei.
Nesąmonė. Juk tai asmeniška?
Gal nori, kad ir dienoraštį jai rašytum?
Kartą "Women's Day" žurnalui rašiau jos maisto žurnalą.
- Buvo neblogai. - Eiva.
Pasižiūrėk į save veidrodyje.
Tu kieta kalė.
Paklausi. Vykdančioji prodiuserė.
Bendraprodiuserė. Pora laiptelių žemiau.
Žinai, kad ir su manimi Debora taip elgėsi?
Norėjo, kad bėgčiau dalinti kortų į jos namus vos jai užsigeidus.
Bet tada gimė Luna ir pasakiau: "Debora, klausyk.
Mano dukra - mano prioritetas.
Jei nori, kad atvykčiau,
turi pranešti prieš 24 valandas, kad rasčiau auklę."
Padėjo?
Ne, bet ji pasiūlė sumokėti už Lunos mokslus čia.
Čia puiki popamokinė rūpyba. Galiu išvykti bet kada.
Esmė ta, kad nustačiau tokį ribą,
o dabar...
Luna moka groti valtorna.
Turi brėžti ribas ir nustatyti deramą lygmenį.
- Tu teisi. - Taip.
Gali patepti blizgučių ant mano užpakalio plyšio?
- Papūsk. - Žinoma.
Mėšlas! Kodėl kvėpuoji taip karštai?
Atleisk.
Man labai gera
įteikti šį dešimties metų žetoną.
Myliu tave.
Ačiū, Sara.
Dabar paskutinė kalbės Debora
ir įteiks Didžei jos penkių metų žetoną.
Didžei...
Žinau, kad kova su blaivybe tau buvo sunki,
o aš nepalengvinau gyvenimo.
Bet matyti tave čia, su draugais,
tavo nueitą kelią
ir parodytą atsparumą per pastaruosius penkis metu...
Man tiesiog gera.
Ačiū.
Didžei vaikystė nebuvo labai stabili ar...
Normali ar net aiški.
Iki septynerių ji manė,
kad virtuvė skirta baterijoms laikyti.
Ją vis sustabdydavo, kai važiuodavo dviračiu.
Darželyje išmoko abėcėlę iš kito galo,
kad pacituotų policijai.
Dabar rimtai.
Visi didžiuojamės Didžei. Ne tik aš.
Visa jos šeima, visi jos draugai.
Pavyzdžiui, Mario Kantonė.
Jei jau prakalbom apie Mario...
Jis toks homoseksualus...
Antrokės motina ir kazino dalintoja
su šia apranga nesikuklina.
Tai Kiki Lau!
MARIGOLD MOKYKLA
Seksualu!
Seksualu.
Smagu buvo.
Reiktų dažniau ateiti.
Gal juokauji?
Turėjai nors porą minučių sutelkti dėmesį į mane,
bet pasakojai savo mėšlinus juokelius.
- Mėšlinus? - Mama!
Daug metų meldžiau, kad ateitum į šiuos susitikimus.
Ši vieta svarbi man ir mano procesui.
Bet vos pasirodžius iškart į centrą statai save.
Juokeliai buvo apie tave.
Dieve mano!
Net dabar negali nesišaipyti?
Atleisk, kad nepasirodžiau kaip priklauso.
Bent jau pasirodžiau.
Labai gailiuosi.
Man to nereikia.
Atvykau, nors dabar išgyvenu ypatingą periodą.
Tai ir man ypatingas periodas, mama.
Aš nėščia.
Gaila, kad sužinojau taip.
Ketinau tą atskleisti tik po anatomijos tyrimo,
nes tai...
Geriatrinis nėštumas. Nedrįsk nė žodžio sakyti!
Brangioji, aš...
Tai...
Sveikinu.
Tai nuostabu. Ateik. Apkabink mane.
Neapkabinsiu tavęs!
Kai sužinojau, kad laukiuosi, pirmiausia pagalvojau:
"Kaip apsaugoti savo vaiką,
kad nesugadintum jo su tokiomis nesąmonėmis?"
Einu namo pėsčiomis.
- Liaukis. Bent jau "Uber" išsikviesk. - Mane užblokavo!
Kas per velnias? Kodėl niekas nesibeldžia?
- Kodėl durų neužsidarai? - Neprivalau. Čia mano kambarys.
Šį tą mačiau.
Ko nori?
Pasakysiu.
Noriu sudirbti savo mamą.
Mano kritiški juokeliai puikūs,
bet man sunku su savo fraze.
- Fraze? - Visi komediantai vieną turi.
Tavo mama neturi.
Jau nebe.
Ji sakydavo: "Padėk šakutę!"
- Taip. - Turiu mintį.
Pasiruošusi?
"Kokia višta!"
- Griežtai. - Taip.
Gali parodyti, ką dar parašei?
Taip. Gerai.
"Mano mama tokia sena, kad jos socialinio draudimo numeris yra 2.
Kokia višta!"
Kaip iš pokštų knygelės.
Ten ir radau. Negalima tokių?
Nepasakyčiau.
O jei pakeisčiau dvejetą į 69?
Bėda ne tai.
420? Nežinau daugiau juokingų skaičių.
Problema tai, kad juokelis iš knygos.
Aš juokiausi. Gerai.
Dieve. Mirsi, koks jis geras.
"Mano mama vis telefone varto nekilnojamo turto programėles.
Sakau: "Ne namų ieškok, o prakeiktos kapavietės."
Kokia višta!"
- Žiauru. - Ji sena.
Gerai. Manau, kad tau
nereiktų rinktis vieno sakinio juokelių.
Pabandyk papasakoti ką nors linksmo apie savo mamą.
Iš patirties.
Pala. Sakai, kad tiesa ją įskaudintų labiau.
- Taip. - Tai, kas ją įskaudintų labiausiai.
- Taip. - Gerai.
Gerai. Tu talentinga.
- Taip. - Puiku.
Aš nėščia.
Ką? Po galais!
- Apkabink mane! - Sveikinu! Dieve mano.
Sveikinu!
Būsiu dėdė.
Taip. Dieve mano.
Man svaigsta galva.
Gal turi čia krekerių?
- Taip, turiu. - Ačiū.
Taip. Gali paskubėti?
Žinok,
kad Didžei paprašė pagalbos su savo juokeliais.
Ir kaip jie?
Jie...
Gal būtų geriau ji nedalyvautų?
Dieve. Taip blogai?
Taip.
Nenoriu, kad ji prisidarytų sau gėdos, ypač jei yra nėščia.
Sveikinu.
Jei bandot sugalvoti vardą, Eiva - gražus vardas.
Seksualios merginos vardas.
Gerai. Pakalbėsiu su ja.
Apie vardą?
Apie juokelius.
- Ko nori? - Galiu užeiti?
Negali.
Gerai. Klausyk. Jaučiuosi siaubingai dėl to,
kas nutiko praėjusią naktį. Noriu padėti.
Noriu parūpinti jums su Eidenu auklę kiaurą parą.
Noriu pasamdyti šefą, kuris sugalvotų planą,
jog gautum užtektinai folio rūgšties.
Nupirksiu vaikiškų žaislų, kurie moko ir netriukšmauja.
Ne, ačiū. Man iš tavęs nieko nereikia.
Galiu pasirūpinti šiuo nėštumu pati.
Taip.
Bent leisk padėti su juokeliais.
Iš patirties žinau, kaip per nėštumą sunku pasirodyti.
Paruošiau tau visą pasirodymą.
Tau reikia tik stovėti ir perskaityti. Viskas.
Dieve mano.
Visai kaip mano motyvacinis laiškas į Kornelį.
Parašiau tau puikų laišką.
Pasakysiu naujieną, mama! Aš stipresnė, nei tu manai.
Sakysiu savo juokelius ir pasirodysiu puikiai.
Po to, kai išjuoksiu tave,
greičiausiai man pasiūlys laidos vedėjos poziciją.
- Nenoriu, kad būtum įskaudinta. - Įskaudinta liksi tu,
- kai aš prabilsiu. - Gerai. Tik nesibarkime.
Noriu tave palaikyti.
Ir savo būsimą anūkę.
Dar nežinom lyties.
Sako, kad mergaitės vagia grožį,
o tavo plaukai atrodo plonesni...
DEBOROS VENS IŠJUOKIMO VAKARAS
VYKSTA FILMAVIMAS FLAMINGAS
Man palengvėjo, kai gavom Mario.
Žinau. Jis skleis puikią energiją.
Pala. Girdėjai Didžei juokelius? Kaip jie?
Ne. Nežinau.
Neatsiuntė sufleriui.
Žinau.
Labas.
- Sveika, Eiva. - Kaip einasi?
Gera tave matyti, Eiva. Nesijaudink, mama. Jie beveik baigė.
Jiems juk reikės visos pagalbos, kad padėtų tau.
Paryškinkit jos nosį ir antakius.
Ji per daug išpešioja.
Atsiprašau už trukdymą, bet nekantravau pamatyti Deborą Vens.
Sveiki. Džekas Denbis.
Sveikas. Gera matyti kultūringą jaunuolį.
Gera matyti klasišką jaunuolę.
Tik nereikia.
Gera matyti vyrą, kuris moka rengtis tokiam renginiui.
Ačiū. Visada sakiau, kad ne toje kartoje gimiau.
Nekenčiu patogių rūbų ir mėgstu gerti per pietus.
Rimtai. Didelė garbė
stovėti scenoje su jumis.
Jūs mano komiko idealas.
Norėjau tą pasakyti, kol nesunaikinau per nacionalinę televiziją.
Aš dėkingas. Pasimatysim ten.
Nekantrauju.
Čia tai...
Linksmas jaunuolis.
Nesi pavadinus žmogaus, kuris neturėjo
chromosominės ligos, linksmu.
Nekalbėk apie save taip.
Ponios ir ponai, ar jūs pasiruošę?
- Klausiau, ar pasiruošę? - Gerai, mergyt.
Turiu išspjauti pastilę.
- Deimienai? - Pasitikite scenoje...
- Deimienai! - Šio vakaro vedėją
Deborą Vens!
Labai jums ačiū!
Sveiki!
Aš Mario Kantonė.
Kai mane pakvietė vesti išjuokimo laidos,
skirtos legendinei ikonai,
nedelsdamas sutikau.
Bet po kelių dienų
paskambino ir pasakė, kad Angela Lansbury ką tik mirė, todėl nebereikia.
Atvykom čia pasidžiaugti Debora Vens.
Taip!
Pirmas komikas - mieliausias Holivudo vyrukas.
Taip žmonės sako, kai esi dailus
ir neturi talento.
Pasitikite Džeką Denbį.
Debora tokia sena, kad filmus vadina kalbančiais paveikslais.
Tai ne jos kaltė.
Negali būti jų ekspertė, jei nekviečia į juos vaidinti.
Debora, tu primeni, kaip gali atrodyti mano ateitis,
jei nerasiu padoraus plastikos chirurgo
ir leisiu savo veidą atstatyti staliui.
Debora tokia sena,
kad pamena laikus, kai Roe ir Wade buvo dar geri draugai.
Debora Vens yra ant mano asmeninio Rašmoro kalno.
Reiškia, kad maniau, jog ji mirė prieš 200 metų
ir turbūt laikė vergus.
Sakyk, sesute. Ne šiandien. Ne aš.
Gerai. Gal tik nakčiai. Truputį apsitvarkyčiau.
Deboros juokeliai tokie pigūs,
kad atrodo, jog juos kuria "QVC" fabrikuose dirbantys vaikai.
Duokit jiems vandens. Jie sunkiai dirba.
Niekada nesupratau, kodėl Deborą taip mėgsta homoseksualūs vyrai.
Tu tarp jų labai populiari. Nesupratau to.
Tada susipažinom ir supratau:
"Ji kvepia vaistais, o jos veidas primena sėklides."
Štai. Mėgaujiesi vakaru?
Kaip visi aiškiai pasakė,
Debora Vens per savo karjerą padarė daug klaidų.
Bet man gera pristatyti didžiausią jos gyvenime klaidą -
jos dukrą Didžei.
Galbūt žinot Didžei iš jos D-brangakmenių linijos,
kuri tokia šlykšti, jog jai vieta D-kalėjime.
Pasitikite Didžei Vens!
Sveiki. Aš Didžei Vens.
Šiąnakt čia yra mano mama...
Per baleto repeticiją niekad to negalėjau pasakyti.
Daug kas mano, kad mano mama buvo aplaidi ir nedėmesinga.
Ne, aš tik juokauju.
Mama man davė viską, ką turiu.
Namą, išsilavinimą,
nerimo sutrikimą, bipolinį sutrikimą, ne vieną šaukimą į teismą.
Kokia višta!
Daug kas to nežino, bet gimiau po cezario pjūvio.
Ne dėl medicininių priežasčių,
o dėl to, kad mano mama sako:
"Mėgstu laikyti tvirtai suspaudus."
Kokia višta!
Gerai. Klydau. Labai.
Kai kurie tą žino,
bet mano mama visada renka antikvarą.
Sakau: "Kale, tu pati antikvaras."
Kokia višta!
Prieš baigiant, noriu pasakyti paskutinį dalyką, mama.
Turiu atsiprašyti.
Žinau, kad tau nepatinka, kai kalbu sentimentaliai, bet...
Kartu išgyvenom velniškai daug.
Žinau, kad retai tą viena kitai sakom,
bet turi žinoti,
jog mano širdyje visada bus tie žodžiai...
- Kokia višta! - Kokia višta!
Labai jums ačiū. Ačiū.
DEBOROS VENS IŠJUOKIMAS
- Buvai labai juokinga. - Baik.
- Ačiū. - Atnešiu tau gėrimą.
- Ačiū. - Didžei.
- Pasirodei nuostabiai. - Buvo šaunu, mama.
Nieko panašaus nesu patyrusi.
- Pagaliau suprantu. - Ką?
Kodėl komedija visada tau buvo svarbiausia.
Visą gyvenimą maniau, kad esi narcisistė,
bet pasirodo...
Esi priklausoma. Kaip aš.
Priklausoma nuo juoko.
Aš galiu lankyti grupę, kad nevartočiau,
bet tu negali.
Tavo priklausomybė ir yra grupė. Tau vilties nėra!
Dieve mano. Daug geriau jaučiuosi.
Labai gerai. Turbūt.
Pasirodei nuostabiai.
Atleisk, kad nuvertinau tave.
Ačiū.
- Jei nori, kad ateičiau į grupę... - Ne. Nereikia.
- Atleisk dėl to, kaip elgiausi. - Viskas gerai.
Sergantys visada skaudina mylimus.
Ir jokios invazijos?
- Jokios. - Dvi savaites gulėjai ant lovos.
- Sveikinu. - Ačiū.
Tai rimta.
Labai mielam vyrukui pasisekė.
Galėtum būti juokingesnis. Taip.
Kokie čia sveikinimai?
Ką tik išėjo "Deadline" straipsnis.
Danny'is Collins'as išeina.
Panašu, kad Džekas pagrindinis pretendentas į jo vietą.
- Tikrai? - Tai tik gandas, todėl...
- Nežinau. - Ko nežinai?
Na...
Ne, tai šaunu.
Tobulai tam tinki. Bendrai tu visai juokingas.
Atsiprašysim.
Tai jis tau nebejuokingas.
Pasikėlusi mėšlo krūva!
Eime. Turime darbo.
Labas rytas.
Pamaniau, norėsi savo ledinuko.
Ne.
Laikei jį rankoje.
Vienas Dievas žino, kiek mikrobų yra toje ekosistemoje.
Tobulas perėjimas.
Būsiu čia tik dar 86 dienas,
todėl norėčiau apibrėžti mūsų darbinių santykių ribas.
Ribas? Gerai.
- Naudokis dušu lauke... - Aš rimtai.
Viskas kitaip. Aš dabar bendraprodiuserė.
Bendraprodiuserė.
Gerai. Ko nori?
Visų pirma - norėčiau, kad neduotum dalykų,
kurie buvo tavo burnoje
ir neprašytum atleidinėti žmonių.
Gerai. Sutarta.
Nebaigiau.
Noriu, kad pabelstum eidama į mano kambarį.
Noriu apibrėžtų darbo valandų su užmokesčiu už viršvalandžius.
Neberašysiu tau asmeninės medžiagos
ir daugiau jokių juokelių apie mano išvaizdą.
Taip. Apie mano veidą, plaukus,
drabužius, valgomą maistą ir, svarbiausia,
mano rankų dydį.
Baik! Šie juokeliai būtini.
Galiu dabar grįžti į Los Andželą.
Gerai. Sutinku su tavo sąlygomis.
Tik su viena išlyga.
Neisiu į liemenėlės matavimą.
Mano liemenėlė man tinka.
Taip, skauda, bet tokios jau jos yra.
Ne. Būdama čia
rask laiko savo reikalams.
Gerai.
- Sutarta. - Sutarta.
Gerai.
Tai pirmadienį dirbsi su Hoda?
Gerai. Manau, kad...
Per savaitgalį šį tą paruoščiau,
bet Morkagalvio istorija nemirtinga.
Taip pat pamaniau, kad reiktų panaudoti
senos medžiagos, kuri labai padėtų.
Ji jau paruošta ir tu ją turi.
Manau, kad tai patiktų platesnei auditorijai.
Tai... Kas, Josefina?
- "Eiva." - Taip?
"Tavo plaukams atlikti gaivinimą? Jie nerodo gyvybės ženklų."
Dieve mano! Tu rimtai?
Nesąžininga.
Jokių išlygų.
- "Dar šis tas, Eiva." - Ne.
"Laikausi Viduržemio jūros dietos ir man baigėsi alyvuogių aliejus.
Galiu pasinaudoti tavo kakta?"
Juokinga.
Vertė: Justinas Jonauskis