Nå må du stille deg på vekta.
Nei, vent litt.
Flott.
Nora skal ta en blodprøve, så er du ferdig.
-Må dere analysere blodet? -Det gjøres ved alle undersøkelser.
Gjør det før jeg veies neste gang.
Du henvises til en audiolog siden du kan ha presbyakusis.
Men hørselstap er normalt i din alder.
Jeg hører utmerket.
Jeg overhørte at pleieren brøt personvernloven.
Og jeg anbefaler influensavaksinen siden du er over 65.
Det er ord mot ord.
God ettermiddag.
-Tøft publikum. -Hva sa du?
-Ingenting. -Ok.
Hvem hører dårlig nå?
Damer, er dere lei av at mikroen er så stygg?
Men vi fant Betty, som har løsningen.
House of Vances serie til mikroen-
-lar deg bruke den for å vise hvem du er.
-Endelig! -Du slipper den fæle metallboksen.
Denne viser for eksempel Ponte Vecchio i solnedgangen.
Vi må ikke glemme lommene på siden.
Ja, de har lommer. Dermed vet du at det er en gutt.
Det meste får nok plass.
Ikke noe større enn ti ganger fem.
Du er genial, Betty. Hvordan kom du på dette?
Jeg var gift tidligere og har alltid villet dra til Paris...
-Mr. Vaughn. -Roy.
-Hva gjør du her? -Jeg ville treffe deg.
House of Vance selger bra.
-Gratulerer. -Vi er godt fornøyd.
Med disse tallene kan jeg ta deg fra Deborah.
-Du vet at hun har pistol. -Hun ville tatt kneskålene mine.
Nei, hun ville skutt deg i skrittet.
Du får tenke på det.
Det skal jeg.
Vi vil endre på hvordan du oppbevarer dressingen.
Ja!
-Har du hørt fra legen? -Han sender resultatene rett til kanalen.
Jeg stoler ikke på ham. Jeg ville heller gått til min ettergivende lege.
Ok, men dette er bra.
Legeundersøkelsen viser at de mener alvor.
Det står mellom deg, Jack Danby og en som vant X-games. Neppe morsom.
De må også til legeundersøkelse, ellers venter et søksmål.
Du bør ikke saksøke kanalen du håper vil ansette deg.
-Greit. -Dette er bra.
At du leder partnernes innsamling vil skape mye godvilje.
-Tenk på det. -Du har rett.
Det må bli bra. Jeg og Ava skal jobbe med det nå.
Ava og Deborah, mine to skjønnheter. Jeg får si det, ikke sant?
Ha det, Jimmy.
Du legger på fordi du må, ikke på grunn av det jeg sa?
Hallo? Deborah?
Ingen fare. Alt er bra.
Ok.
Hva synes 50 år gamle kanaleiere, som du må sjarmere-
-for å bli programleder, er morsomt?
Jeg vet ikke.
Hva driver du med?
Nå drikker jeg sånn. Jeg liker det ikke,-
-men jeg har drukket feil i alle år.
Den vanlige måten skaper linjer rundt munnen.
Se.
Ser du? Foldene fører til rynker.
Overleppen må nærmest forsvinne. Da blir det rett. Se her.
Rynker er ikke noe fint. Du må gjøre det sånn.
Det skal jeg.
Herregud.
Hva er det?
Ruby spør hvor tingene mine skal sendes.
Kast alt.
Tingene mine? Nei.
Det må settes i garasjen. Å sende det vekk føles endelig.
-Kan vi skrive vitser? -Beklager.
Nå skal jeg være morsom.
Jeg har skrivesperre.
Du er manisk depressiv. Vi går en tur eller noe.
Ikke sant? Vi får et nytt miljø og beveger oss litt.
Flott idé. Det er mange fine turstier her.
Nei, jeg ville gå rundt på et senter med en Gucci.
Nei, vi er i den nydelige skogen i Pennsylvania.
Det er som "Twilight". Kristen Stewart.
Med mindre du ikke takler en fottur?
Kom igjen.
-Ja, jeg får gå i tykke sokker! -Hurra.
Ok, det finnes...
...en rundtur vi kan ta, men det blir omtrent 90 minutter.
-Det er i orden. -Ok.
Dette er en uformell skog. Du trenger ikke hansker.
De beskytter mot sola med solfaktor 50.
Hendene lyver aldri. Det eneste man ikke kan operere.
Det finnes ingen "håndjager".
Kjæresten min i åttende, Brendan Otis, vil si noe annet.
Det var for tidlig når jeg ser tilbake på det.
Det skjedde på en trampoline. Ekkelt!
Jeg føler meg bedre alt.
Etter en stor hendelse i livet hjelper det å kommunisere med naturen.
Man hører hva den gamle damen har å si.
En stor hendelse... Den jenta?
Ja, hun var min langvarige partner.
"Langvarige partner."
Det høres ut som du kjørte henne til dialyse.
Hvorfor vil du være i et forhold?
Fordi de er grunnlaget for koblingen mellom mennesker?
Nei, jeg mener det. Du er 27.
-Du bør tenke på deg selv. -Jeg kan gjøre begge deler.
Når man er i et forhold, tar man avgjørelser for to.
Det er tøft å lykkes i denne bransjen.
Tenk på hva som er best for deg.
Kjøp en vibrator.
Artig du tror at jeg ikke har en vibrator.
Jeg kan ikke velge å ikke ønske meg et forhold.
Jeg har alltid ønsket meg det. Jeg...
Har du aldri vurdert å gifte deg på nytt?
Jeg hadde en ektemann. Han er i helvete.
Derfor sa jeg "gifte deg på nytt". Hvem er drømmemannen din?
Arbeidsmoralen til John Rockefeller i kroppen til James Gandolfini.
Så sprøtt.
Nei, jeg vil aldri gifte meg på nytt.
Jeg vil ikke måtte ha plass i kjøleskapet til pudding, eller hva gamle menn spiser.
-Ok. Blir du aldri ensom? -Nei.
Kanskje iblant, når jeg åpner en flaske Krug.
Man kan ikke spare på champagne.
Jeg må skanne denne soppen. Seriøst?
-Kan man skanne en sopp? -Ja.
Jeg har blitt hekta på sanking, tanken på det.
Jeg har ikke gjort det før nå. Dette er jomfruturen.
Ikke noe treff. Jeg trenger en bedre vinkel.
Nei.
Er du så usofistikert? Det er en kantarell.
Ja, en kantarell. Fantastisk.
Heftig! En perfekt vandrekjepp.
Nå skal vi se.
En av partnerne i Florida er opprinnelig fra London.
Kanskje litt London-basert humor, men jeg har aldri vært der.
-Har du aldri vært i London? -Aldri utenlands, bortsett fra Montreal.
Jeg skulle dra til Island, men det skjedde...aldri.
Du har vært i Paris.
Nei, "utenlands" inkluderer Paris.
Herregud.
Du har aldri spist ekte brød.
-Det føles sånn. -Nei, det har du ikke.
Du må dra til Paris. Og Venezia.
Man må se kanalene i Venezia.
Jeg så Ponte Vecchio på en mikro i morges.
Vi solgte alle.
Vent, dette kan ikke stemme. Jeg må sjekke det.
Jeg er litt forvirret over kartet.
Skal vi gå ned denne kløften og krysse elven?
-Kanskje vi burde snu. -Kanskje jeg burde snu, mener du.
-Nei, det er veldig bratt. Det går ikke. -Om dette er stien, følger vi den.
-Ta en vandrekjepp. -Kom igjen.
Ok.
Helvete!
Herregud!
Går det bra?
Kom her. Helsike.
Kom igjen.
Sett deg ned.
Pokker, går det bra?
-Ja. -Jeg hørte et knepp.
Jeg også. Så jeg hører godt!
-Vi burde gå tilbake etter hjelp. -Vi har gått i en time.
Det går raskere om vi fortsetter.
-Jeg skal sjekke hvor vi er. -Jeg må gå videre.
-Hold meg i hånden. -Det trengs ikke!
-Helvete! -Pokker!
Forsiktig!
Helvete!
Hva nå? Den må legges i ris.
Ris? Hvor finner vi det?
Vet jeg det? Du har alltid mat på deg!
Den døde.
Gi meg mobilen din. Jeg åpner kartet på den.
-Jeg har ikke mobilen. -Hæ?
-Hvor? Jeg har ingen veske. -I lomma!
Nei, det ødelegger linjene.
Ødelegger linjene? Herregud! Så vi er fanget i skogen uten mobiler?
-Hvem sin feil er det? -Dette var din idé!
"Vi går ut og beveger oss!" Det var deg.
Jeg foreslo et kjøpesenter!
Dette hadde ikke skjedd på King of Prussia!
Og de har Apple Store!
Greit, vi må få deg til bilen.
Kom igjen. Ta den.
Ok.
-Jeg må ta en pause. -Ok.
-Her borte. -Du må sette deg ned.
-Alt bra? -Det går bra. Jeg fikser det.
Vi må lage en spjelk.
Du kan ikke knyte slipsknuter. Hvordan skal du gjøre det?
Nei, men jeg var på turnleir.
Jeg ble dårlig av mensen, så jeg var mye hos teamlegen.
Jeg lærte en del.
Kanskje jeg lar fuglene hakke på kroppen min til jeg er borte.
Ok, denne er bra.
Unnskyld.
Pokker!
Unnskyld. Det gjør vondt nå, men det vil bli bra.
Kanskje det er en forstuing.
-I verste fall må du gå med en støvel. -En støvel?
Og hoppe rundt som om jeg mistet en ski? Supert.
Det er ikke så galt.
Det er annerledes for meg.
-På grunn av fotografene? -Nei.
Med en støvel virker jeg gammel og skrøpelig.
Det er som å ha høreapparat. Jeg vil ikke det.
Men det er greit om man trenger det, hva?
Det er naturlig at du ikke kan gjøre alt du gjorde før.
Men jeg tror fortsatt at jeg kan gjøre alt.
Jeg føler meg ikke så gammel.
Jeg kjenner meg ikke igjen i speilet.
Du gjør ofte om på ansiktet.
Nei, jeg frisker det opp.
Det skal være det samme, for jeg føler meg som den samme.
Jeg føler meg som en 30-åring...
...som ikke kan lese menyer uten lommelykt.
Ok, du burde kunne gå nå.
Du er ingen Ferragamo, men...det får duge.
-Beklager. -Kjære min.
Ok, fremad.
-Au! -Beklager.
Det går bra. Er vi nesten framme?
Dette kan ikke være riktig vei.
Jeg tror det. Vent, vi må stabilisere deg.
Vi plasserer deg her.
-Går det bra? -Ja.
Jeg klatrer opp i dette treet.
Kanskje jeg kan se parkeringsplassen eller veien.
Tror du ikke at det er trygt?
Det er ikke det, men du har aldri virket smidig.
Vet du hva? Se her.
Da setter jeg i gang.
Det er alltid stødigere enn man tror.
Ok.
-Ikke så fort. -Ok.
Bare...
Jeg ser ingenting. Jeg må høyere.
Vær forsiktig!
Ingen fare.
En bie!
Vekk!
Herregud!
-Alt bra? Hva skjedde? -Jeg ble stukket av en bie.
Hvor? Få se.
Ja, han stakk deg.
"Hun." Hannbier stikker ikke.
Gi deg.
Vi burde gå videre. Kom igjen, rist det av deg.
-Ok. -Sånn ja.
-Gjør det vondt? -Ja.
Men jeg bebreider ikke bien.
Bra.
Det er deres verden. Vi skyver dem vekk. De utryddes på grunn av oss.
-Jeg fortjente det. -Enig, men biene vil ikke utryddes.
Jo. Klimaendringene ødelegger økosystemet deres.
Jorda er en milliard år gammel. Den retter selv opp i alle skader.
Nei, vi tilintetgjør planeten. Det er et faktum.
Stol på meg, vi klarer oss.
Jeg stoler heller på tusenvis av forskere.
-Du stoler heller på menn enn meg. -Herregud.
Du er sexistisk når du anklager meg for å være sexistisk.
Vet du at dyrebestanden har sunket med 70 % siden 1970?
Jeg tror ikke det. Jeg ser stadig dyr.
Det er for mange mennesker.
Før kunne man gå ned 5th Avenue fra Plaza til Cartier-
-og se 10-12 mennesker, toppen.
Nå er det kaotisk.
Ingen blir utryddet med det første.
Folk er for glade i sex. Du må ikke bekymre deg.
Hvorfor vil du ikke si at det er et problem?
Selv om det er sant... Hva kan én person gjøre?
Riktig. En vanlig person kan ikke gjøre like mye som selskaper og myndigheter.
-Da var det avgjort. -"En vanlig person."
Du er en stor klimaforbryter. Du har et stort karbonfotavtrykk.
Ikke så stort som karbonhåndavtrykket ditt.
-Du! Vi hadde en avtale! -Jeg har rettigheter som handikappet.
Du kan tulle, men kjører ineffektive biler og tar privatfly overalt.
-Ikke overalt. -Alt du selger er plast og rask mote.
Polyester brytes ikke ned. Det er lagd av olje.
Forever 21 er nærmest Exxon. Og Zara? BP.
Jeg sier ikke at du tar feil, men...
Unge er alltid så dramatiske.
Med alderen innser man at ting ikke endrer seg stort.
Når du opptrer på en komiklubb,-
-tar du ikke det dårligste materialet sist-
-og demper stemningen av respekt for nestemann, hva?
-Selvsagt ikke. -Du må tenke det samme om jorda.
Ingen av oss har noen fremtid om vi ikke kommer oss ut herfra.
Det blir snart mørkt.
Jeg burde gå først og skaffe hjelp.
Nei...ikke gå fra meg.
-Jeg skal ikke det. -Jeg kan gå videre.
-Kom igjen. -Ok.
-Det er veldig bratt. -Husker du at vi gikk nedover først?
-Ja. -Dette må være slutten. Vi fikser det.
Pokker.
-Helvete! -Pokker!
Det var ingen sløyfe, vi har gått lengre inn i skogen!
Helsike!
Vi burde ordne ly.
Ordne ly? Jeg vil ikke sove her!
Jeg må være på TV-shop om tre timer. Vi lanserer nye skjerf.
Ingenting kunne hastet mindre.
-De leveres med matchende luer. -Ok.
Hør her. Vi vil høre redningshelikopteret når som helst.
Jeg er for verdifull til at de ikke vil lete.
Hvordan skal de finne oss? Vi fortalte ingen hvor vi skulle.
Ja, riktig.
Det blir kaldt i kveld.
Om du ikke vil ordne ly, må vi gjøre noe for å skaffe hjelp.
Hjelp!
-Hjelp! -Hjelp!
-Vær så snill, hjelp! -Hjelp!
Jeg vet hvorfor det ikke funker.
-Jeg så en studie... -Ikke nå!
Dette er relevant. Det handler om nødhjelp.
Folk vil i mindre grad hjelpe dersom man roper "hjelp".
-Riktig. Man skal rope "brann". -Nei, nei.
Man skal rope: "Hva gjør du? Jeg kjenner deg ikke engang."
Vi kommer til å dø.
Nei, om de hører en kvinne som roper på hjelp...
...tror de at hun krangler med mannen siden hun ikke får kredittkort.
De gjør ikke noe, så man må rope: "Hva? Jeg kjenner deg ikke engang!"
Latterlig.
Hva gjør du? Jeg kjenner deg ikke engang!
Ok.
Vi tenner et bål.
Ja.
Det er ironisk at du ikke kan tenne bål.
Dette...
...ville vært en god historie på "Late Night".
Det går ikke.
Det er første gang jeg har gått glipp av hudpleien min-
-siden Bush-administrasjonen.
Da mener jeg H.W.
Jeg er lei for at jeg dro oss ut hit, og at vi gikk oss bort.
Vi burde dratt på senteret. Jeg kunne...kjøpt en kringle.
Jeg burde ikke vært så krass. Det er ikke din feil at min kropp sviktet.
Gi deg. Du er i god form.
Si det... "For en kvinne på din alder."
Hele livet...
...sier man: "En dag skal jeg gjøre dette."
"Oppnå dette."
Magien i "en dag" er at den ligger foran deg.
Men for meg, er "en dag" nå.
Alt jeg vil gjøre...
...må jeg gjøre nå.
Ellers får jeg aldri gjort det.
Det er det verste med å bli eldre.
Du sa at det verste var å miste kollagen.
Det også.
Det beste med å være ung er at man ikke må verdsette alt.
Man må ikke engang tenke på det.
Spis den sjokoladen.
Sov lenge...lørdag morgen.
Gå gjennom et brudd.
Det er ikke verdens undergang.
Det er bare starten.
Det finnes ingen større luksus.
At man slipper å utnytte kraften i hver eneste dag.
Man kan kaste knokene.
Ikke lage suppe engang.
Beklager, jeg er sulten.
-Hva var det? -Et dyr?
Hva gjør du? Jeg kjenner deg ikke engang!
Går det bra med dere?
-Herregud! -Ja. Hei.
-Vi er i live! -Vi er i live!
Jeg skal hjelpe deg. Vent.
Forsiktig.
Vent, gutter... Jeg må virkelig takke dere.
Og jeg vil gjøre noe for å vise min takknemlighet.
Jeg vil lage et studio til TV-shop hjemme-
-så jeg ikke blir så avhengig av privatflyet.
Og jeg vil flytte halve porteføljen over i grønne aksjer.
Og?
Og installere solcellepaneler selv om det ødelegger taket.
Ok.
-Spør. -Kan du kjøpe rusbrus til oss?
Hva som helst. Jeg skylder dere det.
Kult.
-Kom. -Ok.
Det var hyggelig. Ha det bra.
Går det bra? Nei, jeg kjører. Du setter deg i passasjersetet.
Det er som når man sier ha det, men ikke går...
Kom deg inn i bilen.
-Skal vi følge etter for å kjøpe rusbrus? -Ja.
Der er du. Helsike, går det bra?
Jeg må selge skjerf!
-Hva skjedde? -Vi gikk en tur.
-Hun virker medtatt. -Jeg hørte det!
Hva faen? Kan vi få medisinsk hjelp?
Du burde ikke bruke plast.
Norske tekster: Thomas Fagerlid