Te rog să urci pe cântar.
Nu, stai puțin.
Perfect.
Nora o să-ți ia sânge, apoi ești gata.
- Trebuie să-mi faci analize la sânge? - E procedura standard.
Data viitoare ia-mi sânge înainte să mă cântărești!
O să te trimit la un audiolog, căci cred că ai o ușoară presbiacuzie.
Dar e normal să-ți pierzi auzul la vârsta ta.
Să știi că aud foarte bine.
Ți-am auzit asistenta cum a încălcat legea asigurărilor.
Bine. Și îți recomand vaccinul pentru pneumonie, fiindcă ai peste 65 de ani.
Eu pot să nu fiu de acord.
O zi frumoasă!
- Ce public dificil! - Poftim?
- Nimic. - Bine.
Acum cine e tare de urechi?
Doamnelor, v-ați săturat de cuptoare cu microunde urâte?
Noi am găsit-o pe Betty, care a rezolvat problema.
Colecția de măști de cuptoare House of Vance
vă permite să vă exprimați cu cuptoarele voastre cu microunde.
În sfârșit!
Nu vă veți mai uita la o cutie urâtă.
De exemplu, acesta are o priveliște superbă cu un apus la Ponte Vecchio.
Și nu uitați de aceste buzunărașe laterale.
Exact, au buzunare! Așa știi că e băiat.
Puteți pune de toate acolo.
Cu condiția să aibă 10 cm pe 5 cm.
Betty, ești genială! Cum ți-a venit ideea asta?
Am fost măritată și mereu mi-am dorit să mă duc la Paris.
- Dle Vaughn! - Roy.
Ce faci aici?
Am venit să vorbesc cu tine. Vânzările House of Vance sunt fantastice!
- Felicitări! - Suntem mulțumiți.
La cifrele astea, s-ar putea să te fur de la Deborah.
Știi că are pistol, Roy.
M-ar împușca în genunchi.
Ar ținti direct la prohab.
Totuși, mai gândește-te!
O să mă gândesc.
În continuare, vom schimba felul în care vă țineți dressingul de salată.
Da!
Medicul a zis ceva?
O să trimită rezultatele direct la televiziune.
N-am încredere în el. Îl preferam pe medicul meu.
Cum zici tu. Dar e bine.
Dacă te-au pus să-ți faci analize, te iau în serios.
E între tine, Jack Danby
și un tip care a câștigat X-Games și nu cred că e amuzant.
Sper că le-au făcut și lor analize. Dacă nu, îi dau în judecată.
Nu cred că e bine să dai în judecată televiziunea la care vrei să lucrezi.
- Bine. - N-are nimic.
Și faptul că prezinți evenimentul de caritate e excelent.
- Axează-te pe asta. - Da, ai dreptate.
Trebuie să rup acolo. O să lucrez cu Ava la asta.
Ava și Deborah, fetele mele superbe!
Pot spune asta, nu?
Pa, Jimmy!
Închizi fiindcă ești ocupată, nu? Nu fiindcă te-am făcut „superbă”.
Alo? Deborah?
Nu-i nimic. Totul e în regulă.
Așa...
Deci avem bărbați de 50 de ani pe care trebuie să-i vrăjești,
ca să-ți dea un show TV. Ce li se pare amuzant?
Nu știu.
Ce naiba faci?
Așa sorb acum. Nu începe! Nici mie nu-mi place.
Dar am descoperit că am sorbit greșit până acum.
Modul tradițional produce riduri.
Uite!
Vezi? Asta produce riduri.
Buza superioară trebuie să dispară aproape complet
ca să sorbi corect.
Da, ridurile sunt urâte. Să sorbi numai așa!
Așa o să sorb.
Vai de mine!
Ce e?
Ruby vrea să știe unde să-mi trimită lucrurile.
Zi-i să le arunce.
Lucrurile mele? Nu!
Vreau să le pună în cutii, în garaj.
Dacă le trimite undeva, pare că s-a terminat tot.
- Putem să revenim la glume? - Scuze!
Acum o să fiu amuzantă.
Auzi? Eu n-am inspirație, iar tu ești maniaco-depresivă.
Ce-ar fi să ne plimbăm sau ceva?
Să mai schimbăm peisajul și să facem mișcare.
Da, îmi place ideea. Sunt multe trasee frumoase pe aici.
Eu mă gândeam să ne plimbăm mai degrabă printr-un mall.
Nu, te rog!
Suntem în mijlocul superbelor păduri din Pennsylvania.
Parcă suntem în Twilight, cu Kristen Stewart.
Dar poate nu poți face față unei drumeții.
Haide!
Da! Pot să port șosetele mele groase.
Ce bine.
Bine.
Putem face un traseu în cerc,
dar cică durează vreo 90 de minute.
- E bine. - Bine.
E o pădure lejeră, nu ai nevoie de mănuși.
Sunt mănuși pentru protecție solară, cu UPF de 50+.
Mâinile nu mint.
Doar mâinile nu pot fi îmbunătățite chirurgical.
Nu există operații manuale.
Iubitul meu dintr-a opta, Brendan Otis, te-ar contrazice.
Gândindu-mă acum, eram prea mici.
S-a întâmplat pe o trambulină.
- Scârbos! - Termină!
Deja mă simt mult mai bine.
După un eveniment important, e vindecător să fii în natură.
Să asculți ce are de spus bătrâna.
Eveniment important? Adică fata aia?
Da, era partenera mea pe termen lung.
Pe termen lung...
Vorbești de parcă ai dus-o la dializă.
De ce vrei să fii într-o relație?
Probabil fiindcă ele pun bazele conexiunilor dintre oameni.
Pe bune! Ai 27 de ani.
- Acum trebuie să te axezi pe tine. - Bine, dar le pot face pe ambele.
Nu, când ești într-o relație, iei decizii pentru doi.
Și așa e greu să răzbești în industria asta.
Trebuie să te axezi pe ce e mai bine pentru tine.
Cumpără-ți un vibrator sau ceva.
E foarte amuzant că crezi că nu am deja un vibrator.
Și nu e ca și cum pot să aleg să nu-mi doresc o relație.
Mereu mi-am dorit una.
Adică...
Tu nu te-ai gândit să te recăsătorești?
Am avut un soț. Și e în iad.
Da, de asta am zis „să te recăsătorești”.
Pe bune, cum e bărbatul visurilor tale?
Are o etică a muncii ca John Rockefeller și corpul lui James Gandolfini.
Incredibil!
Nu, n-o să mă recăsătoresc niciodată.
Nu vreau să fac loc în frigider pentru tapioca
sau ce dracu' mănâncă moșii.
Bine.
- Nu te simți singură niciodată? - Nu.
Poate, uneori, când deschid o sticlă de Krug.
Nu poți să pui dopul la loc peste șampanie.
Trebuie să scanez ciupercile astea!
- Ia uite! - O să scanezi o ciupercă?
Da.
Îmi place ideea de a-ți culege hrana.
N-am făcut-o niciodată până acum. Călătoria inaugurală!
Nu e concludent. Îmi trebuie un unghi mai bun.
Nu.
Ai crescut într-un hambar? E un gălbior.
Da, e gălbior.
Bestial!
Ce tare! Uite bățul perfect.
Ia să vedem!
Unul dintre afiliații din Florida este din Londra.
Putem încerca niște umor londonez. Deși n-am fost niciodată acolo.
Stai așa! N-ai fost niciodată la Londra?
N-am ieșit niciodată din țară. În afară de Montreal.
Și trebuia să mă duc în Islanda, dar nu s-a mai întâmplat.
Dar la Paris ai fost, nu?
Nu. Am zis că n-am ieșit din țară, deci nici la Paris.
Vai de mine!
N-ai mâncat niciodată pâine adevărată.
Ba cred că am mâncat.
Ba nu.
Doamne, trebuie să te duci la Paris. Și la Veneția.
N-ai trăit până n-ai văzut canalele din Veneția.
Am văzut de dimineață Ponte Vecchio pe un cuptor.
S-au vândut toate.
Stai puțin să verific ceva.
Nu sunt lămurită cu traseul ăsta.
Trebuie să coborâm pe aici și să traversăm pârâul?
- Poate ar trebui să ne întoarcem. - Adică să mă întorc eu, nu?
Nu asta am vrut să spun, dar e prea abrupt.
- Nu putem. - Dacă ăsta e traseul, îl urmăm.
Măcar ia bățul.
Hai să mergem!
Așa.
Băga-mi-aș!
Vai de mine!
Vai de mine! Ești bine?
Hai! Te țin eu!
Doamne sfinte! Așa!
Hai!
Hai să te așezi!
Băga-mi-aș! Ești bine?
- N-am nimic. - Am auzit un pocnet.
Și eu. Deci aud bine!
- Trebuie să ne întoarcem. - Mergem de o oră.
Dacă e în cerc, e mai aproape să înaintăm.
Presupun. Să văd unde suntem!
Trebuie să merg.
Măcar ia-mă de mână.
N-am nevoie de mâna ta!
- Băga-mi-aș! - Fir-ar!
Ai grijă!
Băga-mi-aș!
Ce facem? Putem să-l punem în orez.
Orez? De unde luăm orez?
De unde să știu eu? Tu ai mereu mâncare la tine.
Băga-mi-aș! E mort.
Dă-mi telefonul tău, să caut harta.
Nu-l am la mine.
- Ce? - Unde l-aș ține?
- Nu am o poșetă. - În buzunare!
Nu țin nimic în buzunare, că în strică conturul.
Îți strică conturul? Vai de mine!
Deci suntem în mijlocul pădurii fără telefoane?
- Și a cui e vina? - A fost vina ta!
Tu ai zis să ieșim din casă și să facem mișcare.
Eu am zis să mergem la mall!
Dacă eram la King of Prussia nu se întâmpla asta!
Și, dacă se întâmpla, aveam magazine cu telefoane!
Bine. Hai să terminăm și să te ducem la mașină.
Hai!
Ține ăsta.
Hai!
- Trebuie să mai stau. - Bine.
Aici, pe lemnul ăsta.
Bine, stai jos.
Scuze! Ești bine?
Da, mă descurc.
Ar trebui să-ți facem o atelă.
Tu nu poți să faci un nod. Cum o să faci o atelă?
Așa e, dar am fost în tabăra de gimnastică
și, după ce mi-a venit ciclul,
am stat mult timp lângă medicul echipei
și am învățat câte ceva.
Poate ar trebui să las păsările să-mi ciugulească trupul până la os.
Așa!
Da, ăsta e bun.
Scuze!
- Fir-ar! - Scuze!
Scuze! Știu că acum te doare, dar o să fie bine.
Poate e o luxație.
În cel mai rău caz, îți trebuie ghips.
Ghips?
Și să merg de parcă mi-am pierdut un schi? Excelent!
Nu e așa de grav.
La mine e altfel decât ți-ar fi ție.
- Din cauza paparazzilor? - Nu.
Fiindcă aș arăta bătrână și fragilă.
E ca și cum aș purta un aparat auditiv. N-o să fac asta!
Da, dar n-are nimic dacă ai nevoie de lucrurile astea.
E normal să nu mai poți să faci tot ce făceai înainte.
Tocmai asta e, că simt că aș putea să fac orice.
Mă simt mult mai tânără.
Când mă uit în oglindă, nu mă recunosc.
Îți și refaci fața des.
Nu mi-o refac, mi-o împrospătez.
Scopul e să rămână la fel, fiindcă mă simt la fel.
Mă simt ca o tipă de 30 de ani.
Care nu poate să citească meniul fără o lanternă.
Gata, cred că putem continua.
Nu ești Ferragamo, dar merge.
- Îmi pare rău. - Doamne!
Bine.
Hai să mergem!
- Băga-mi-aș! - Scuze!
- Ești bine! - Mai avem mult?
N-are cum să fie bine.
Cred că e bine.
Hai să te punem într-un loc!
Hai să te parchez aici!
- Ești bine? - Da.
Știi ce? O să mă urc în copacul ăsta.
Poate văd unde e parcarea sau șoseaua.
Ce? Nu crezi că e sigur?
Nu, doar că nu-mi pari așa agilă.
Știi ce?
Ia uite!
Ia să vedem!
E mai tare decât pare.
Așa.
Nu te grăbi!
Așa.
Vezi!
Nu văd nimic. Trebuie să mai urc.
Ai grijă!
Nu-i nimic.
E o albină!
Pleacă de aici!
Vai de mine!
- Ești bine? - Băga-mi-aș!
- Ce s-a întâmplat? - M-a înțepat o albină.
Unde? Ia să văd!
Da, ți-a făcut-o nemernicul.
Nemernică. Masculii nu înțeapă.
Mai taci!
Da, ar trebui să continuăm.
Hai să mergem!
- Așa. - Hai!
- Doare? - Da.
Dar nu o învinuiesc pe albină.
Bine.
Asta e lumea lor, iar noi le gonim.
Vor dispărea din cauza noastră.
- De fapt, am meritat-o. - De acord.
- Albinele nu sunt pe cale de dispariție. - Ba da.
Schimbările climatice fac prăpăd în ecosistemul lor.
Pământul are un miliard de ani.
Se repară singur după orice pagube pe care le facem.
Ba nu, noi distrugem planeta. E dovedit.
Crede-mă, nu-i nimic.
Cred că o să am încredere în miile de cercetători. Dar mersi.
- Bine, ai încredere în niște bărbați! - Vai de mine!
Ești sexistă în timp ce mă acuzi pe mine de sexism.
Știai că fauna s-a împuținat cu 70% din anul 1970 încoace?
Eu nu cred asta, îmi pare rău. Văd animale peste tot.
Problema e că sunt prea mulți oameni.
Țin minte că puteai să mergi pe 5th Avenue, de la Plaza la Cartier,
și vedeai cel mult 10-12 oameni.
Acum e debandadă!
Crede-mă că nu dispare nimeni curând.
Oamenilor le place prea mult să facă sex. N-ai de ce să-ți faci griji.
De ce nu recunoști că e o problemă?
Chiar dacă e adevărat ce spui,
ce poate face un singur om?
Așa e, un om normal nu poate face la fel de multe ca corporațiile sau guvernele.
- Iată! - Am zis „un om normal”.
Pe de altă parte, amprenta ta de carbon e uriașă.
Nu la fel de mare ca amprenta mâinii tale.
Aveam o înțelegere!
Acum sunt invalidă, am drepturi!
Poți să glumești cât vrei,
dar conduci mașini ineficiente, te duci peste tot cu avionul privat...
Nu peste tot.
Tot ce vinzi pe QVC e făcut din plastic.
Poliesterul nu se descompune, e făcut din petrol.
Forever 21 e la fel ca Exxon.
Zara e ca BP.
Nu zic că n-ai dreptate, dar...
Tinerii sunt mult mai dramatici în general.
Dacă trăiești destul, îți dai seama că lucrurile nu se schimbă mult.
Gândește-te așa! Când ești într-un club de comedie,
nu lași la final materialul nasol
din respect pentru comediantul care vine după tine, nu?
- Normal că nu. - Bine.
Gândește-te așa și la planetă.
N-o să avem niciuna un viitor dacă nu scăpăm de aici.
O să se întunece.
Ar trebui să mă duc să caut ajutor.
Nu! Nu mă lăsa!
Bine, nu te las.
Pot să mai merg.
- Hai să mergem! - Bine.
Ce abrupt e!
Mai știi că la început am coborât?
- Da. - Înseamnă că ne apropiem,
fiindcă acum urcăm.
Fir-ar!
- Băga-mi-aș! - Fir-ar!
Nu e un cerc! Ne-am tot afundat în pădure!
Fir-ar să fie!
Cred că ar trebui să facem un adăpost.
Să facem un adăpost? Nu vreau să dorm aici!
Plus că trebuie să fiu la QVC în trei ore. Scoatem niște eșarfe noi.
Nimic nu e mai puțin urgent decât asta.
Vin cu căciuli asortate.
Bine.
Uite!
O să auzim elicopterul imediat.
Valorez prea mulți bani ca să nu mă caute.
Cum o să ne găsească? N-am spus nimănui unde mergem.
Da, așa e.
La noapte o să fie sub zero grade.
Dacă nu-ți convine adăpostul,
trebuie să ne gândim serios cum să găsim ajutor.
Ajutor!
- Ajutor! - Ajutor!
Știu de ce nu merge!
- Am citit un studiu... - Nu acum, Ava!
Promit că e relevant.
Era vorba despre situații de urgență.
Ziceau că oamenii ajută mai rar dacă aud un strigăt de ajutor.
- Așa e. Trebuie să strigi „foc”, nu? - Nu.
Trebuie să strigi: „De ce-mi faci asta? Nici nu te cunosc”.
O să murim aici.
Nu! Dacă oamenii aud o femeie care strigă după ajutor,
cred că se ceartă cu soțul ei din nu știu ce motiv neimportant.
Așa că trebuie să strigi
„De ce-mi faci asta? Nici nu te cunosc”.
Ce ridicol sună!
De ce îmi faci asta? Nici nu te cunosc!
Bine.
Hai să facem un foc.
Da.
Ce ironic e că nu poți să faci focul.
Asta ar fi o poveste perfectă pentru televiziune.
Nu merge.
E prima dată când nu mi-am făcut tratamentul pentru piele
de la administrația Bush încoace.
De la Bush senior.
Îmi pare foarte rău că am zis să venim aici și că ne-am rătăcit.
Trebuia să ne ducem la mall.
Puteam să-mi iau un covrig.
Nu trebuia să fiu așa dură cu tine. Nu e vina ta că...
- Că mă lasă trupul ăsta prost. - Ești într-o formă foarte bună.
Hai, zi! „Pentru o femeie de vârsta ta.”
Toată viața
zici că într-o zi o să faci nu știu ce,
că o să reușești nu știu ce.
Iar magia lui „într-o zi” e că e în viitor.
Dar, pentru mine, „într-o zi” e acum.
Tot ce vreau să fac...
Trebuie s-o fac acum.
Dacă nu, n-o s-o mai fac niciodată.
Ăsta e cel mai rău lucru când îmbătrânești.
Cred că mi-ai spus că cel mai rău e faptul că-ți pierzi colagenul.
Și asta.
Cea mai bună parte la tinerețe e că nu trebuie să savurezi tot.
Nici nu trebuie să te gândești.
Poți să mănânci dulciuri.
Poți să dormi cât vrei într-o sâmbătă dimineață.
Poți să te desparți de cineva.
Nu e sfârșitul lumii.
E doar începutul.
Ăsta e cel mai mare lux.
Să nu trebuiască să sugi măduva din fiecare zi.
Poți să arunci oasele.
Nici nu trebuie să le faci supă.
Scuze, mi-e foame rău.
- Ce-a fost asta? - A fost un animal?
De ce îmi faci asta? Nici nu te cunosc!
Sunteți bine?
Dumnezeule!
Da, suntem bine!
- Mulțumim! - Bună!
- Suntem vii! - Suntem vii!
Stai! Te ajut eu!
Ai grijă!
Stai! Băieți!
Nu am cuvinte să vă mulțumesc.
Și vreau să vă arăt recunoștința mea.
O să construiesc un studio QVC la mine în casă,
ca să nu mai depind atât de avionul meu particular.
Și o să-mi transfer jumătate de portofoliu în acțiuni verzi.
Și?
Și o să montez panouri solare, chiar dacă o să distrugă acoperișul.
Bine.
- Întreabă! - Poți să ne cumperi alcool?
Orice vreți. Vă sunt datoare.
Bestial!
- Hai! - Bine.
- Mi-a părut bine. - Mi-a părut bine.
Poți? Știi ce?
Conduc eu. Hai să te urci în dreapta.
E ca atunci când îți iei rămas-bun, dar nu pleci imediat.
Hai, urcă!
Mergem după voi ca să vă luăm alcool?
- Da. - Bine.
Doamne! Ai venit!
Doamne! Ești bine?
Trebuie să vând eșarfe!
- Ce s-a întâmplat? - Am fost la o plimbare.
- Arată rău. - Am auzit!
Ce căcat? Să vină un medic!
N-ar trebui să folosești plastic.
Traducerea: Mihai Lisu