Deborah e fierbinte rău!
Superb!
Cineva să-mi aducă o lingură, că-mi vine să te mănânc!
Ia uite! Nu-i așa că e delicios?
Lasă-ne cinci minute să pregătim următorul decor.
Mulțumesc.
Ești bestială! Trebuie să mă înveți să pozez așa.
Bărbia jos, urechile înainte, privirea sus.
Și îngână imnul național, ca să-ți încordezi fălcile.
Cred că o să rămân la a face eu pozele.
Am vești bune! De vineri în două săptămâni, o să ai show-ul de test.
- Perfect. - Nici n-ar trebui să fie nevoie.
Eu zic să le forțăm mâna.
Ce-ar fi să scriu pe Twitter că Deborah a primit jobul?
Televiziunea nici n-o să verifice, fiindcă s-ar afla deja.
Ce idee genială!
Kayla, să nu scrii nimic pe Twitter!
Mai avem puțin. Au mai rămas doar Deborah și tipul de la X Games.
Bine, calmează-te!
- E momentul perfect. - Perfect!
Fiindcă exact atunci va fi bucata cu Meena Elahi.
- Așa e. - Stai!
Cu Meena Elahi ați vorbit? E excelentă!
A distrus mulți oameni.
Dar pe tine te va ridica.
- Se duce la Berkeley, nu? - Vă vedeți vineri.
Veți fi împreună tot weekendul.
Stai puțin! În weekendul ăsta e Palm Springs.
Ba nu. Deborah primește doctoratul de onoare la Berkeley.
- Ba nu. - Ba da.
- Ba nu. - Am cumva două evenimente?
Nu era trecut în calendarul Google.
- Vezi? Nu e în calendar! - Ți-am trimis mesaj.
- Ba nu. - Ba da.
Este... Băga-mi-aș! I-am scris lui Damien instalatorul.
Cred că e un instalator pe care l-am chemat eu,
fiindcă e un veceu înfundat aici.
Iată!
Mi-a fost rău.
Deborah, în fiecare an ești cap de afiș la Palm Springs Pride,
iar în anul ăsta inaugurăm și Casa Vance.
Nu poate lipsi de la Berkeley, e foarte important.
Vor veni și de la The New Yorker.
Te ocupi tu de inaugurare.
Eu mă duc la Berkeley și mă întorc la timp pentru show.
- Le facem pe ambele. - Bine.
Bine, poate să meargă.
- Și pentru noi e bine. - O să fie bine.
- Puteți veni cu prieteni. - Deb, suntem gata.
Bine.
Hai să începem! Senzațional!
Bun!
A fost palpitant să învăț aici.
Mai ales în perioada protestelor împotriva războiului
și a chestiilor de genul.
În clădirea aia am urcat prima dată pe scenă.
Unde e Jamba Juice?
Atunci era un teatru, dar erau multe fructe.
Meena, voiam să te întreb...
În acest profil va fi și una din caricaturile tale faimoase?
Îmi plac la nebunie. Mereu mi-am dorit un cap uriaș pe un corp mic.
Aia e treaba departamentului artistic, nu a mea.
Meena, mi-a plăcut mult articolul tău
despre cum albii au gentrificat glumele despre albi.
Exact pe gustul meu!
Și mie mi s-a părut excelent.
Mulțumesc. Le-a plăcut multor albi, ceea ce e interesant.
Tu ești Deborah Vance?
Da, eu sunt.
Fără caterincă?
- Deloc. - Frate, ți-am zis!
Arăți foarte bine. Ar trebui să vii la petrecerea Chi Phi Beta diseară.
Avem un butoi cu bere și vreo șase canapele într-o cameră.
Îmi pare rău, băieți, dar zilele mele de băute s-au dus.
Anunță-mă dacă te răzgândești.
Mă cheamă Chris și vreau să te fac să te simți bine.
Chris...
Eu arăt de vârsta lor, nu?
Aveți pantaloni scurți la fel.
Glumeam și eu! O iubesc pe fata asta.
Da, glumim.
E al meu.
Am un interviu la postul de radio al universității.
Meena, te-aș invita să vii, dar nu vreau să fii invidioasă
că vorbesc cu alt jurnalist.
Ai spune că invidia are un rol important în viața ta?
Nu.
Bine. Ne vede mai încolo!
Eu mă duc la cantină.
Pot să vin cu tine și să vorbim puțin?
- Da, sigur. - Perfect.
După ce a fost lansat special-ul, am plecat în LA.
Ai plecat și apoi te-ai întors?
Sunt aici temporar. Deborah mi-a permis să lucrez și altceva.
Ți-a permis? Sună ca și cum erai prizonieră.
Nu, a fost chiar frumos și altruist din partea ei.
M-a împins de la spate și așa am ajuns să lucrez la Din contră.
Acum sunt coproducătoare.
Dar, dacă sunt avansată înainte să iasă articolul, cum luăm legătura?
Îți trimit un e-mail?
Putem vorbi neoficial puțin?
Da.
Ava, n-am niciun plan cu asta.
Nu scriu niciun articol dintr-un unghi sau altul.
Vreau s-o descriu pe Deborah ca pe persoana complicată care e.
Dar multe lucruri pe care le-am aflat
sugerează că nu e tocmai ușor să lucrezi pentru ea.
Ai vorbit cu elfii?
- Ce? - Ce? Nu, nu știu.
Am vorbit cu un stilist care a vrut timp liber pentru nunta lui,
dar Deborah nu i-a putut garanta locul de muncă, fiindcă, citez:
„Nu știi cum merge piața”.
Da, Deborah poate să fie mai dură,
dar doar fiindcă are standarde înalte pentru ea și pentru cei din jurul ei.
Dar, dacă te înalți la acele standarde,
are grijă de tine.
Bine.
Crezi că Naomi Fry m-ar plăcea?
Se pronunță „Nomi”.
Nomi... Nomi... Bine.
PALM SPRINGS
Bideul ăla din baie e bestial, așa că vreau și eu unul.
Am înțeles. Nu trebuie să stai aici cât lucrez. Ne putem vedea după aceea.
E distractiv.
- Bună! - Bună!
Poate să-mi dea Deborah un autograf pe flaconul ăsta de pastile?
Îl am din anii '90, de când le vindea ea.
Deborah nu a vândut niciodată aceste pastile, deci nu e de vină
pentru nicio complicație cardiovasculară pe care ai fi putut-o avea.
Și, din păcate, azi nu e aici.
- Ce? - Vai, nu!
Credeam că de aici se cumpără chestii
și că ea va fi aici ca să semneze pe ce cumpărăm.
Știu, ideea a fost a mea. Îmi cer iertare din nou,
dar, dacă veniți mâine la show,
mă voi asigura că va da autografe după aceea.
Atunci voi fi luat niște G și nu vreau s-o întâlnesc așa.
Nu poți să nu iei G?
Nu.
Paradă fericită!
Scuze pentru el. Cred că o să mergem la Ace, dacă vrei să vii.
Am venit aici ca să lucrez, dar îți mulțumesc.
Bine. Poate data viitoare.
- Distracție plăcută. - Și ție.
Atenție!
Dacă vrei să mă ocup eu de iPad ca să ți-o tragi, spune-mi.
Nu, nu pot! Nu mă combin cu fani de-ai lui Deborah.
E prea ciudat.
Exact, nu te caci unde mănânci.
Exact.
Uitasem ce frumoasă e reumplerea nelimitată.
Îmi plac la nebunie fructele uscate.
Am un iubit.
Bine.
Dacă lăsăm apă la graniță pentru oamenii ăștia,
putem să le lăsăm și dicționare spaniole-engleze.
Salut, colegi! La ce vă uitați?
- La Deborah Vance asta. - Îmi place la nebunie!
Cineva a făcut un colaj cu toate glumele ei rasiste.
- Ce? - Berkeley, cu ea vă mândriți?
Majoritatea mașinilor vândute în America sunt făcute în Asia.
Asiatici care fac mașini?
E ca și cum ar face polonezii becuri.
- Fir-ar! - Doamne, ce nașpa e!
E nasol că-i dau o diplomă de onoare.
- Nu-i așa? - Ce glume urâte!
Dar parcă am auzit că materialele mai noi sunt bune. Nu mai știu unde...
Sunt și glumele ei feministe acolo?
Nu.
Nu... Cred că urmează. Are și de-astea.
Dar... Vă rog să mă scuzați.
Nu pot spune că eram conservatoare,
dar nu mi-a plăcut să trăiesc cu hipioții.
- Dar îmi plac germenii de lucernă. - Deborah!
Pot să te fur puțin?
Voiam să te întreb ceva despre discursul tău. Scuze.
Scuză-ne puțin. Ce naiba ai?
Alo! Vino!
- Ce faci? Dă-mi drumul! - Ascultă! Avem o mică problemă.
Cineva a făcut un colaj cu materialul tău mai vechi și mai problematic,
iar acum prinde avânt
și se pare că niște studenți vor să protesteze la ceremonia ta.
Doamne!
- Care grup minoritar s-a supărat? - Nu e foarte bine că întrebi asta.
Și nu cred că „minoritar” mai e termenul folosit acum.
- Dar cum le zice? - Nu le zice în niciun fel.
- Credeam că toți își zic cumva acum. - Aia e altceva.
Doamne! Un moment mai prost nu se putea!
Ca să fii trasă la răspundere pentru acțiunile tale?
Da! Mai am foarte puțin până la jobul visurilor mele.
Eu cred că scapi foarte ușor.
Ai noroc că glumele alea cu Zsa Zsa Gabor sunt doar pe casete video.
Practic, ai făcut-o curvă.
- Fiindcă era curvă. - Vai! Dar n-are nimic.
Vai de mine! Trebuie să oprim asta.
Cred că da. Sau ai putea să-ți ceri iertare.
- Nu! - Deborah, glumele nu erau grozave.
Azi nu le-ai spune.
Nu, nu-ți ceri iertare pentru o glumă! Sunt comediantă și îmi făceam treaba.
Bine. Sunt doar unii dintre studenți, nu?
Da.
Bine, deci tot ce trebuie să fac e să-i atrag pe ceilalți studenți,
să le închid gura disidenților și să rămână minoritari.
Asta ar intra direct în colajul ăla.
Uite ce-o să facem!
O să mergem la petrecerea aia.
O să le cumpăr provizii
și o să merg la show-ul ăla de improvizație la care am fost invitată.
E modul perfect ca să mă pun într-o lumină bună.
Deborah, nimeni n-a fost pus într-o lumină bună făcând improvizație!
Notează-ți asta.
BUN VENIT LA CASA VANCE
DEBORAH VANCE
- Jimmy? - Scuze că vorbesc încet,
dar sunt la o clinică.
O să repet replici cu un client care face chimioterapie.
A obținut un rol într-un show de pe CW.
Sperăm că o să tot apară. Rolul, nu cancerul.
- Bine. - În primul rând, am sunat
să-mi cer iertare din nou pentru Kayla.
I-am atras atenția foarte sever.
A avut căști tot timpul, dar eu am încercat.
Și ce să mai fac?
Mai voiam să-ți aduc la cunoștință o alertă trasă de televiziune
despre contractele lui Deborah.
- Ce anume? - Evident, își protejează reclamele
și se tem că, dacă Deborah ajunge gazda emisiunii,
ar putea fi fața unui produs concurent,
fie că e vorba de ceva temporar,
fie că e ceva de pe QVC.
Bine.
S-ar putea să nu fie o problemă, dar am vrut să te anunț.
Mulțumesc, Jimmy. Sunt cam aglomerat aici, așa că trebuie să închid.
Bine. Să ai un weekend distractiv, sigur și foarte vesel.
Mulțumesc.
Atenție, vă rog!
Vom încheia inaugurarea puțin mai devreme.
Aceasta e petrecerea de după. Dă muzica mai tare!
Vreau ceva de băut!
- Mulțumesc. - Poftim!
Mai vreau opt.
Nu arunca chestii pe jos!
Bună!
- E o onoare, dnă Vance. Eu sunt Zed. - Bună, Zed!
Ei sunt Maddie Minunata, Greg Sociabilul...
- Îmi pare bine. - John Veselul, Caroline Coolio,
Rain Dezordonatul și Sarah Nelegiuita.
Ai mai făcut improvizație?
- Nu. - Nu-i nimic.
Așadar, vom primi o sugestie din public
și ne vei spune o poveste pe baza sugestiei.
Apoi vom improviza scene pe baza acelei povești.
Poți să intervii oricând dorești.
Ce bine!
Începem încălzirea când vrei.
Foarte bine. Vin imediat.
Când cer sugestii din public,
vreau să zici „SIDA pediatrică”.
- Ce? - Vreau să strigi „SIDA pediatrică”.
Ca să pot vorbi de munca mea de caritate de față cu Meena
fără să pară că mă laud, dar trebuie să mă ajuți.
Ține-mi poșeta. Și să nu-ți dai cu rujul meu!
Știu că, de fapt, încerci să mă faci să folosesc ruj.
A meritat să încerc.
Ai interpretat rolul lui Big Booty?
- Nu pot spune că da. - Nu-i nimic.
Începem cu niște „Zip, Zap, Zop”.
- Zip! - Zap!
- Zop! - Zip!
Zap!
Răspunsul e nu.
La improvizație, încercăm să nu spunem nu.
Spunem „Da, și...”.
Fiindcă aici trebuie să-i ascultăm și să-i respectăm pe ceilalți.
Putem încerca altă încălzire?
- Cum să nu! - Șase, cinci, patru, trei, doi, unu!
Șase, cinci, patru, trei, doi, unu!
Fermă!
Ia mâna de pe prințesa mea!
- Ia te uită! - Vestul sălbatic!
Bine!
Sus!
Tabără!
Sus, tabără, banană!
Deborah, merită?
Merită?
Salutare! Noi suntem Bearprov! Cum vă simțiți?
Vă rog s-o aplaudați pe invitata noastră,
legendara comediantă Deborah Vance!
Da!
Vreau o sugestie din public.
- Comediant controversat! - Ananas!
SIDA!
Am auzit „ananas”.
Ananas!
Ananasul mă duce cu gândul la alt subiect țepos:
SIDA pediatrică.
BUN VENIT LA CASA VANCE
CASA VANCE
Bună!
Aici e mult mai bine decât improvizația.
Cinci dolari de persoană.
Ăștia sunt pentru mine, ea și toată lumea din spatele nostru!
Lui Deborah Vance îi place să petreacă!
Mulțumesc. Și ei sunt cu noi.
- Haideți, băieți! - Sigur.
- Salut! - Bună!
Vezi că a venit mama ta.
Ia uite cine a venit! Chiar Deborah Vance!
- Bună! - Arăți minunat.
- Ea e prietena mea, Ava. - Salut!
Ce bei în seara asta?
Hai!
Întoarce-l! Așa!
Deborah!
Da!
Hai!
Cine vrea să comande pizza? Fac eu cinste.
Sau să ne băgăm picioarele și să comandăm de la Chez Panisse?
Nu, pizza! Sper să veniți la ceremonia mea de mâine.
- Câți ani crezi că am? - Am un iubit.
Ce bine!
Ține-mi peruca!
Bea! Bea! Bea!
Veți absolvi toți patru, așa că trebuie să știți despre vinuri.
E Brunello, e Barbaresco
și apoi e regele vinurilor roșii italiene, Barolo.
Umple bine gura, nu?
Chris știe câte ceva despre umplut guri.
Da! Vedeți? Cu toții facem glume.
Mă sună Jimmy. Jimmy Jr.
A fost la Latitude și e foarte bun. E impresarul nostru!
Jimmy!
- Dacă e cineva... - Nu e nimeni aici.
Jimmy!
Scuze că te sun așa târziu, dar s-a întâmplat ceva.
- Au anulat show-ul de test. - Ce?
- Da. - Băga-mi-aș!
De ce? Au zis de ce?
Nu știu, poate fi din cauza colajului pe care l-am tot văzut.
Încerc să mă lămuresc și te sun de cum aflu ceva.
Sună-mă imediat ce știi ceva!
Da, asta am spus.
Dă-mi datele acelei femeie de PR pe care am avut-o când l-am pipăit pe Elmo.
Din câte știu, nu ai pipăit niciun personaj din Sesame Street,
dar îți voi trimite datele ei.
- Să mă suni! - Bine, o să te sun. Pa!
- Nu pot să cred că se întâmplă acum. - Da, e un moment foarte prost.
Sunt atât de aproape să fiu din nou relevantă.
Și vor să mă împiedice din nou!
Îmi pare rău să ți-o spun,
dar nu ești singura victimă.
Serios? Cine mai e victimă? Cineva care s-a simțit jignit de o glumă?
De multe glume.
Oamenii se simt ofensați prea ușor. Dacă nu-ți place o glumă, nu râde!
- Nu râde nimeni. - Incredibil!
Tocmai eu sunt atacată de o gloată de liberali!
Eu, care am fost prima persoană amendată de comisia audiovizualului
fiindcă am spus „avort” la televizor!
De ce mă atacă pe mine?
- Nu ești atacată pentru tot ce ești. - Serios?
Sunt doar supărați din cauza unor greșeli de-ale tale.
Din cauza unor glume! Toată lumea le făcea atunci.
Da, dar glumele alea erau jignitoare și proaste.
Ambele lucruri pot fi adevărate.
Tu ești bogată și faimoasă fiindcă faci glume,
iar oamenii au voie să reacționeze cum vor la ele.
De ce nu-ți folosești creierul de comediant
ca să te gândești și la alții?
Nu asta fac comedianții buni?
- De ce nu-ți ceri iertare? - Nu!
Nu-ți ceri iertare pentru o glumă.
Da, tot spui asta, dar de ce nu?
Fiindcă...
Pur și simplu!
Bun motiv.
Dacă îmi cer iertare, o să iasă și mai rău.
- Deborah... - Nu pot să fiu woke. Sunt epuizată!
Bine! Știu că pare un capăt de țară,
dar nu e.
Nimeni nu te-a tras pe linie moartă.
Nu-mi ține predici!
Am fost trasă pe linie moartă înainte să fie la modă.
A devenit o modă abia când a început să se întâmple bărbaților puternici.
Problema e că eu nu am timp să aștept să treacă.
Nu mai am timp deloc!
Și sigur n-am timp să stau aici și să dezbat asta cu tine.
Mă așteaptă un Barolo care se decantează.
Deborah, cred că trebuie să-ți ceri iertare.
Alo!
Ție ți-e ușor să spui ce e bine și ce nu.
Dar nu e așa de simplu.
O să înțelegi într-o bună zi.
Puteți să deschideți ușa?
Mișto!
CASA VANCE
Trezirea! E o zi excelentă!
Așa, hai!
Agendă, contacte, litera D...
Deborah...
Nu.
- Deborah! - Ce faci?
- Te uiți în telefonul meu? - Nu.
725-840-392...
Încerci să memorezi numărul lui Deborah?
- 725-840... - 22, 19, 500!
- Termină! - 25.000!
- Nu! 725-87... - 600, mov!
- 867, 530, 99, șapte, mov! - Termină! Te rog!
De ce nu mă lași?
De asta nu mă încurc cu Micii Debbie.
Ești un monstru.
Iar cearșaful ăsta sigur nu are o densitate de 800 de fire. Adio!
Parașută ce ești!
Vai de mine!
Nu mai beau în viața mea!
Dnă Vance!
Bună! Sunt Gloria, de la decanat.
- Bună! - Bună!
Îmi pare rău, dar trebuie să anulăm ceremonia.
Ce? De ce?
Sunt câteva grupuri care au de gând să protesteze
din cauza unui filmuleț cu glume de-ale tale.
Nu știam nimic despre asta!
După incidentul cu Condoleeza Rice, am decis că e mai bine să anulăm,
ca să evităm posibile violențe.
Foarte bine. S-ar putea să omoare pe cineva.
Încă vrem să-ți înmânăm diploma, dar în cadrul unei ceremonii restrânse.
La un moment dat.
Minunat.
De asemenea, ai fost invitată la o întrunire
a unei coaliții de studenți, care are loc mâine.
Dacă vrei, poți merge.
E o ocazie bună să auzi ce au de spus.
Încă o dată, îmi pare rău.
Nu știu ce să zic, poate fi o idee bună.
În niciun caz!
Am vorbit cu femeia de la PR azi.
- A zis să nu discut deloc cu ei! - Bine, nu mai țipa la mine.
Sunt prea mahmură ca să mă cert.
BUN VENIT LA CASA VANCE
- Deborah? - N-o să ajung la paradă.
- Poftim? - Se întâmplă prea multe lucruri
și se pare că trebuie să țin capul la cutie.
Ți-am anunțat venirea în fața a 200 de bărbați gay.
Nu-i nimic, o să le treacă.
Ba nu! Ți-am zis că e important.
Marcus, n-am chef de asta acum! Weekendul ăsta a fost...
Nu vreau să aud!
Vreau să mă auzi tu, dar bineînțeles că tu nu asculți.
Știi ce? Lasă. O să anulez. Pa!
- Pot să iau niște lămâie? - Sigur.
Bună!
Deborah nu o să dea autografe. Nu mai vine deloc.
Serios? Niciodată n-a lipsit de la paradă.
Nu pot s-o învinovățesc.
A avut un an solicitant. Noroc!
Ba poți s-o învinovățești.
Ești bine? Deși nu te cunosc și poate așa ești tu de obicei.
Sunt enervat. Ne datorează mult și îi dezamăgește pe toți. Din nou.
Așa se întâmplă.
Nu poți să nu mai fii fan fiindcă acum are mai mulți fani.
Noi am iubit-o înaintea tuturor.
Și ea ne-a iubit înaintea tuturor. Asta înseamnă ceva.
Doar că acum trebuie s-o împărțim cu alții.
- Dar nu te enervează treaba asta? - Nu.
Înseamnă doar că am avut dreptate.
Dar nimeni n-o s-o știe cum o știm noi. E o supraviețuitoare, ca noi.
Ai dreptate, mereu se gândește doar la ea.
Prima dată când am văzut-o, era la o pistă de bowling.
Era imediat după divorț, dar a făcut glume pe seama asta.
Iar eu eram pe jos de râs.
Era la pământ, dar, cumva, părea că era pe cele mai înalte culmi.
M-a făcut să mă simt de parcă și eu aș fi putut fi pe culmi înalte.
Am simțit că puteam râde de toate lucrurile triste prin care treceam.
Când am văzut-o eu prima dată, tocmai murise tata.
Îmi pare rău.
Mă bucur că nu te simți lăsat în urmă.
Uneori e bine să fii lăsat în urmă.
Cher a scris albumul Believe la 55 de ani. În acel an a venit la paradă?
Nu.
Dar ne-am ales cu albumul Believe!
Uneori te alegi cu lucruri bune dacă renunți la ceva.
Asta e chiar ideea cântecului „Strong Enough”, de pe albumul Believe.
Revino-ți!
Lăsați mesajul după semnalul sonor.
Roy, sunt Marcus.
Sună-mă când auzi mesajul ăsta. Săptămâna viitoare vin la QVC
și aș vrea să vorbim.
Dacă tot lăsăm apă la graniță pentru oamenii ăștia,
am putea să le lăsăm și dicționare spaniole-engleze.
Clarence Thomas a pus un fir de păr pubian pe cutia de Cola a Anitei Hill,
ceea ce mi se pare scârbos.
Ar trebui să bea Cola dietetică.
Un jucător din NBA a făcut sex cu 6.000...
Haideți să începem!
Mulțumesc că ați venit la acest schimb de idei.
Ești cumva la cursul meu de politică externă?
Nu, dar nu ai idee cât înseamnă asta pentru mine.
Am o iubită.
Ce? Cu toții sunteți luați?
Doamnă, vă rog! Vom începe.
- Scuze. - Aceasta nu e o înfierare publică.
E un dialog pentru conștientizarea greșelilor și pentru empatie.
Deborah, ai vrea să începi tu?
Sigur.
Vă mulțumesc pentru prezență.
Pregătisem un discurs,
dar cred că vă datorez mai mult decât niște explicații.
Îmi pare rău.
Am revăzut glumele alea și mi s-a făcut rușine.
Aș vrea să pot dona o bibliotecă sau să vă cumpăr tuturor înghețată
ca să șterg toate astea.
Dar nu pot.
Nu-i așa?
Bine.
Cred că o să ascult.
Fiindcă am spus destul.
Și, sinceră să fiu...
mi-e teamă că o să spun ce nu trebuie.
Bine!
Bine.
Să începem discuția! Cine vrea să înceapă?
Tu, cea cu bluza în dungi.
Bună, Deborah!
Nu mă cunoști, dar avem niște chestii în comun.
Amândouă suntem obsedate de 11 septembrie.
Tu ai vreo 20 de minute de glume cu teroriști,
iar familia mea a fost hărțuită.
Ăsta e motivul pentru care am coatele uscate,
fiindcă încă îmi e confiscată loțiunea pe aeroport.
Și nici nu sunt arabă. Familia mea e din Punjab.
Deci, pe de o parte,
te mai destinzi când îți dai seama cât de proști sunt rasiștii,
dar, pe de altă parte,
îți vine să le zici să cumpere o perdea de duș cu harta lumii pe ea.
Asta voiam să zic.
Mulțumesc. Altcineva?
Tu, cea cu bluza gri.
Bună! Mă întrebam dacă poți vorbi despre materialul tău abilitist.
Scuză-mă, dar ce e „abilitist”?
De ce îi mai trimit e-mail-uri dacă nu le citește?
E vorba despre glumele tale despre oamenii cu dizabilități.
A, da.
Fiind cineva care are dislexie sau, cum i-ai spus tu, „lisdexie”,
m-am gândit că ai vrea să vorbești despre asta.
Sinceră să fiu, nu mi-am dat seama că dislexia este o dizabilitate.
„Deborah Vance nu e deloc cea mai evidentă alegere pentru Late Night.
Greșelile ei sunt multe și nu toate pot fi iertate.
Sigur vor mai fi altele.
Dar, deși Vance pare un boomer tipic,
există o curiozitate care trece de vârstă și se conectează la ceva mai uman.
La dorința noastră de a ne înțelege unii pe alții.
Sau...
așa cum a spus scenarista ei, Ava Daniels,
un artist mediocru e acela care face mereu același lucru,
iar Deborah e opusul,
fiindcă evoluează și se îmbunătățește.
E distractiv să o vezi pe Vance spunând lucruri urâte la televizor.
Dar e și mai bine să o vezi interacționând.
E greu de spus dacă e gazda perfectă,
dar s-ar putea să ne ofere ceva mult mai interesant:
pe cineva care încearcă să se conecteze cu oamenii
în încercarea de a se conecta cu umanitatea ei.
Iar asta merită urmărit.”
Pentru un articol de Meena Elahi, poți zice că te-a ridicat în slăvi.
Serios?
Da.
Și oamenii ce zic?
Să vedem!
Un tip vrea să vorbești cu părinții lui în locul lui.
E o femeie care zice că ești o panaramă rasistă.
Sunt mai multe în genul ăsta.
Sunt multe comentarii, iar asta e bine.
Stai!
Băga-mi-aș!
Ce e?
Se pare că Kayla...
chiar a scris că emisiunea e a ta.
Nu se poate!
Și subiectul ia amploare.
Jimmy, ce naiba s-a întâmplat? I-am spus să nu facă asta!
N-o să le forțeze mâna! O să fie rău pentru noi!
Ajung acum la tine.
- Ești aici? - Da.
- E nebună? - Știu! Îmi pare rău!
- Dacă nu eram terminată, acum sunt! - Nu trebuia să scrie.
- Unde i-a fost capul? O omor! - Ascultă-mă!
Ți-au anulat episodul test
fiindcă au considerat că testul a fost episodul pe care l-ai găzduit atunci.
E a ta, Deborah.
Emisiunea Late Night e a ta.
- Ce se petrece? - Ai speriat câinii!
E a mea.
Late Night e a mea.
- Ce? - Ce?
- Doamne! - Vai de mine!
Vai de mine!
Traducerea: Mihai Lisu