Do večera spadne dalších 150 mm srážek.
Výstraha před povodněmi platí od severu až po Baltimore.
Doporučujeme nikam nejezdit, pokud to není nutné.
Náš štáb viděl na dálnici havarovaná auta, včetně dodávky s mladými členy církve.
Modlíme se za ně.
No teda. Opatrujte se, Ede.
A teď skočíme do slunečného San Diega,
kde na nás čeká odbornice na fitness Sheila D. Rubinová.
Vidíte? Není to tvrdé. Je to výzva.
- Je v tom rozdíl, víte? - Jo.
- Fakt, Stewe? - Ne.
Tvrdý je hlas, co vám říká, že na to nemáte.
Že už jste to zkusili, a nešlo to. Že jste slabí. A že si to nepřiznáváte.
Ty se znáš s mojí tchyní?
Jen sranda.
Výzva přijde, až ten hlas umlčíte.
A bolavá stehna říkají, že to dokážete, že jste silní.
Takže to, že mi křupe v koleni, je výzva?
Ne, Stewe. To je osteoartritida.
Ale s tím něco uděláme. Ukážu ti, jak cviky upravit.
A čtyři, tři, dva, jedna. Jedem!
Chůze, chůze, otočka. Chůze, chůze, otočka. To je ono.
A konec!
Díky, holky.
- Tak jo. - S dovolením.
- To jsem já. Ahoj. - Díky.
Vypadáš skvěle. Jsi hvězda.
- Jde mi z tebe hlava kolem. - Klid. Jsem tady první den.
Ale to se vysílalo do každé domácnosti v Americe.
Do New Yorku, DC, Jacksonvillu, Topeky.
Proč vyjmenovávám města? Víš, co je Amerika.
Jste famózní. Očividně. To vám nemusím říkat.
Takže k věci.
Navrhujeme vaši národní značku spojit s tou naší.
- To je místní značka. - Jste v Good Morning America.
- Jste národní. - Já myslela vás.
Hartman Foods zatím na jihozápadě není.
- Podle toho, co víme. - Ani na severozápadě.
No…
Takže byste se dostali do širokého povědomí díky nám, že?
Vložím se do toho, než tě ty dámy sežerou zaživa, Masone.
Všude ještě nejsme, ale chceme, abyste nám s tím pomohly.
Všechny ženy chtějí být jako vy.
Ale říkají si: „Co bych musela obětovat? Potěšení? Štěstí?“
S tím skoncujeme.
Představujeme nový produkt. Sušenky bez tuku.
Žádný tuk v sušence, žádný tuk ve vás. To je vědecky dokázáno.
Detaily upřesníme v oficiální nabídce,
ale nabízíme tučnou sumu dopředu plus podíl na zisku.
Kdykoliv si zákazník kousne do sušenky,
tak z ní kousek dostanete i vy.
Nejdřív ale to zábavné. Chceme vědět, co vám chutná.
Jakou příchuť máte nejradši, Sheilo? Máme veliký výběr.
Ta sušenka vás musí přesně vystihovat.
Chceme být s těmi sušenkami chvíli o samotě, jestli nevadí.
Rády bychom si vzaly vzorky domů
a dáme vám vědět, co si myslíme.
Mluvili, jako by bylo fuk,
že je na stole tác s teplými sušenkami. Ale já nevnímala nic jinýho.
No prostě… Prostě…
Víte, jaký to bylo? Jako by na mě blikal stroboskop,
ale já ho měla ignorovat.
To přece nejde.
Nebo jako by tam lidi spolu píchali,
ale všichni by dělali, že se nic neděje, normálně by se bavili a… To nejde!
Ptali se mě, jakou příchuť sušenek mám nejradši,
a víte, co je šílený? Že to nevím.
Nevím to. Fakt.
Uvedlo mě to do rozpaků, úplně jsem ztuhla.
Přemýšlela jsem o tom, ale na nic jsem nepřišla.
Jo, když si celej život odpíráš cokoliv, co chceš, dějí se divný věci.
Pak už si ani nerozumíš, víš?
Přesně. Jo.
Nevím to.
Nevím, co mám ráda. A přiznat to je hrozně ponižující.
Teda tady ne.
Terapeutka mi řekla, ať jdu na večeři.
Ať vyzkouším něco novýho, ať zjistím, co mám nebo nemám ráda.
- A? - Já to neudělala.
Měla jsem snad jíst sama v restauraci? Všichni by na mě koukali. Hrůza.
Tak copak se tady děje?
Zdravím, neznáme se?
Z pošty. Jasně. Před dvěma týdny jste mi prodala známky.
Je to tak.
- Obličeje si pamatuju. - Co tady sakra děláš?
Co tady dělám?
Co tady děláš ty?
Patříš do nějakýho kultu?
To je má podpůrná skupina. Anonymní skupina.
Promiň. To jsem nevěděl.
Šel jsem si jenom krátce zaběhat, abych si vyčistil hlavu.
To já teď tak dělávám. Je to super. Změnilo mi to život.
A vlastně to hodně změnilo i mě.
Prostě jsem běžel a doběhl až sem. Už tě nechám na pokoji.
Chci se zeptat, jestli bys Mayu nevyzvedla o den dřív.
Kolegové mě zvou na drink
a já je pořád odmítám. Nechci být za starouše.
Děláš si srandu? Potřebuju to víc dopředu.
No, mohl bych se zeptat někoho ve vesničce, jestli chceš,
ale tamní holky paří. Naše dcera by večer pila ze skleničky se slaným okrajem.
Už tady nebydlíš.
Musíš mi nejdřív volat. Nebo aspoň zaklepat.
Jasně.
Tvůj bývalej je vážně číslo, co?
Podle mě se teď Marsha na rok a půl stáhne do sebe.
Pardon, už se to nebude opakovat.
No, jeden způsob, jak zařídit, aby se to fakt už neopakovalo,
je sehnat si k těmhle schůzkám pořádný prostory.
Podle mě je to tady docela dobrý. Hostím vás ráda.
Věřím ti to,
ale nenapadlo tě, že schovávat se u tebe v garáži není zrovna cesta k uzdravení?
Trocha soukromí by moje zotavování nezlepšila.
A co my? My v televizi neděláme.
Jsme obyčejní lidi, kteří dřeli, aby se dostali takhle daleko.
Máme pocit, že jsme nějaký tvoje tajemství, což se nám moc nelíbí, Sheil.
- Jakože… - Neskrývám se.
Akorát teď řeším spoustu problémů.
- Třeba péči o dítě. - Aha, ty tu máš dítě jako jediná?
To těžko. Lidi na to přijdou.
Zařídím, aby už nás nikdo nerušil. Slibuju.
KALIFORNSKÁ POLICIE ZPRÁVA O ZATČENÍ
OAKLANDSKÁ POLICIE ZPRÁVA O ZATČENÍ
Líbí?
Ještě aby ne.
Má to úroveň. Ležíš tam celá roztažená.
No jo, vlastně. Ty nevíš, co máš ráda.
Ženský, chlapy, čokoládu, vanilku.
Panenko skákavá. Takovej problém nemám.
To ti věřím.
Já vím, co chci, i jak to získat.
- Dokonce vím, co chceš ty. - A co?
Víc než cokoliv jinýho teď chceš vyjebat s Dannym.
Ne, Danny už v háji je. On se nakonec znemožní sám.
Dobře. Můžeš čekat, až se teda zničí sám,
ale on se ti mezitím nenápadně vetře do života,
do tvýho zotavování, podnikání, a jen tak si změní podmínky opatrovnictví.
Ale co je jeden další den hlídaní, když jsi ji vychovávala šest let,
a Danny dělal, že je jeho život důležitější?
Zdá se mi, že tě přesvědčil.
Takovej on prostě je.
Všichni mu dovolili, aby takovej byl. I já.
Takže je tvá chyba, že je to línej, sobeckej kretén?
Ach jo. S takovýma hláškama začni dělat komedii.
Jo a neměla bys už vyzvednout Mayu?
To je tvoje auto?
Bylo naše. Moje a Dannyho.
Dobře mě poslouchej.
Německej kabriolet se sportovníma sedačkama.
Jsi v televizi. Měj k sobě trochu úcty.
Bezva, už jsi tu. Přivedu Mayu a řeknu jí…
Můžeme si promluvit venku, prosím?
Jo.
Takže, o co jde?
Teď se o dceru budeme starat půl napůl.
O tom můj právník nic neříkal.
Nezatahuj do toho právníky, dohodněme se.
Jasně. Chápu.
Chceš se mě zbavit, protože jsem si dovolil stavit se v domě,
- který spoluvlastníme… - Danny.
- …stejně jako ten byznys. - Nech toho.
Využíváš naši dceru, abys mi přistřihla křídla. Proboha.
Pokaždé když myslím, že jsi klesla na morální dno, klesneš ještě níž.
Zvláštní, že zmiňuješ morálku.
Co ta demonstrace na vysoké? Prohodil jsi cihlu oknem soudu
- a šel jsi na dva dny sedět. - Myslíš, že se stydím?
Ne, určitě jsi na sebe hrdej.
Ale vyvstává otázka, proč jenom na dva dny.
Za poškození federálního majetku můžeš dostat až deset let.
Jsi právnička?
Nemusím být, aby mi došlo, že jsi spolupracoval s policií.
Bylo to tak, že?
Vyzradil jsi policajtům pár jmen a…
Copak by na to asi řekli Jack s Jerrym?
Co by na to řekli všichni tví noví kolegové?
Co se ti stalo?
Jsi chvilku v televizi, a hned…
Taková jsem byla vždycky, Danny. Akorát jsem ti tuhle tvář neukázala.
- Není mi to. - Bude, trochu se snaž.
Podívej se na mě. Nemám na to.
Ale máš.
Akorát je to už dlouho, co jsi…
Byla mimo domov?
Tvoje obavy chápu, ale ta večeře je důležitá.
Budou tam důležití lidé a musí se dozvědět, že jsme taky důležití.
A proč musí vědět, že jsi důležitý?
Ignorují nás. Nerespektují nás.
Zaslepenost vůči naší víře si budou muset vyřešit s naším Pánem.
Víš, jak je pro mě olympiáda důležitá.
Už odmala, kdy jsem se na ni díval s tátou.
Významnost dosažená pomocí disciplíny a neposkvrněné mysli.
A kdybych v tom hrál i malou roli…
Dnes v okolí nainstalovali kamery.
Na kandelábry, aby chytili vandala.
Sledují nás. Neustále.
Jak s tím naložíme, určí náš směr.
Dáte si při čekání na doprovod něco k pití?
Já na nikoho nečekám. Dneska budu večeřet sama.
Tím líp.
Tak moment.
Nechodila jste na MiraCosta Community College?
Jste mi totiž hrozně povědomá.
Ne.
Dala bych si sklenici bílého, prosím.
To se mi stávalo pořád, když jsem se objevila v telce.
„Nejste z Tampy?“
Vypadám na to, že jsem z Tampy?
No ale možná jo.
- Už jste si vybrala? - Ano. Takže.
PŘEDKRMY
- Potřebujete ještě chvíli? - Ne, už…
Je to tak těžký?
Výběr pitomýho předkrmu je tak zásadní rozhodnutí?
Asi jo. Víš co?
Možná se to šmejdský, malý auto k tobě hodí.
Nemáte něco lehčího? Všechno nabízíte s omáčkou nebo…
Jo, to je jeho.
Já se v jídle zas tak nevyznám, ale lidem chutnají plody moře se steakem.
Já korýše obvykle nejím.
Panebože! No jo!
Znám vás ze zpráv. Jste ta v tom úboru.
Proboha. Nechodila jste na MiraCostu.
- Kdepak. - Teď budou koukat,
- jak jíš ocas humra. - Říkal jsem si…
Tu nachovou věc naplněnou kdovíčím.
Víte co? Asi ještě chvíli potřebuju, abych se rozhodla. Díky moc.
Takže, Johne. Vy jste přes obchoďáky.
Stavím komerční budovy,
takže obchoďáky jsou velikou součástí mého portfolia.
Veliký byznys.
Jsme s naším růstem spokojení.
Ale největší radost má žena, že?
Nákupy.
Mario, Heath s tebou mluví.
Já myslela, že mluví o mně.
Jo.
Je to zázrak, když se do auta vejdeme my oba i její tašky.
- Chcete dolít? - My nepijeme alkohol. Díky.
Můžete se s námi trochu poveselit, ne?
- Bůh to pochopí. - Krávo blbá.
Ta blbá kráva vám probodne nožem krk, jestli se mnou budete mluvit takhle.
To znělo peprně. Co jste říkala?
Já vím, co prožíváte.
To pochybuju.
Vybrat si z toho menu prostě nejde.
To, že tady sedím sama
a že jsem žena, vás opravňuje k tomu, abyste ke mně přišel a mluvil na mě?
Kdybych byla nějaký byznysmen a byla tu sama, udělal byste totéž?
- Asi ne. I když… Možná. To záleží. - Aha.
- Donesete mi účet, prosím? - Ne. Moment.
- Chci se vám omluvit. - Prosím vás.
Ne za to, že jsem vás oslovil, to je normální lidské chování.
Spíš za tohle.
Proč sháním nejlepší potraviny v zemi, když lidi neucítí jejich chuť?
Dávat tolik másla na tak vynikající chřest.
A nebudu ani začínat o pestu, protože to pesto je zločin.
Jsem Carlos, mimochodem. Heleďte, nechci se vám vnucovat.
Na to už je pozdě.
Jo, ale ranilo by mě, kdybyste šla až sem
- a zaplatila… - Bydlím za rohem.
- Já si nic neobjednala. - …a neochutnala
- to nejlepší z celé restaurace. - Nic zkoušet nechci.
- Nechci. Děkuji. - Ne. To musíte.
Prosím, položte to.
Tohle si vezměte.
Tak.
Voilà.
To je azoychka. Celkem běžná odrůda.
To chutná jako… Připomíná mi to…
Připomíná mi to léto.
- Když jsem byla malá. - Ano.
Lepší rajče jsem nejedla.
Možná jsem vlastně ještě rajče nejedla.
Ale tohle vám teď už navždy pokazilo všechny další pokrmy.
Je to tak.
Poslyšte, díky, že jste mi udělala radost.
A vychutnejte si zbytek toho rajčete, užijte si zbytek večera, a já už…
- Odkud jsi? - Já?
Aha, to rajče.
Jo.
Pěstují je na malé rodinné farmě kousek od Lodi.
Jsou to kouzelníci.
- Ale ne, vypěstujete je i vy. - To ne.
Jsem nemožná. Umřou mi i umělý kytky.
To určitě ne.
- Vy o tom snad něco víte? - Nevím.
Jenom mám pocit, že se podceňujete.
Ale popravdě taky nemám na pěstování moc štěstí,
ale vím, co kupovat a jak to prodat
s hezkou přirážkou do podniků, jako je tenhle.
Aby tu chuť zabili máslem a česnekem?
Ano. Přesně tak.
Potěšení není žádná věda.
Na to se zapomíná.
Neřekla jste mi, jak se jmenujete.
Nemusíte, ale neřekla jste ho.
Jsem Kelly.
Těší mě, Kelly.
Ne, nejsem Kelly. Jsem Sheila.
- Tak mě těší, Sheilo. - I mě, Carlosi.
Nevím, proč jsem to řekla.
- Snažila jsem se být tajemná a… - Nic nevysvětlujte.
Mám tě rád. Z celého srdce.
Mám tě rád, tak obejmu tebe.
Tak. Dobrou noc.
Tati.
Já vím, zlatíčko. Chci ti pomoct,
ale víc chci, aby ses to naučila sama, víš?
To zvládneš.
Hezky si zaběhejte. Najděte si na tom něco skvělýho.
Jídlo, oblečení, služby.
Teď si představte ten nejmodernější nákupní park
postavený pár set metrů od ubytování sportovců.
Partnerství veřejného a soukromého sektoru.
- No to zní dobře. - Je to budoucnost.
Mám pro vás jinou roli.
- Ano? - Mobilní toalety.
Prosím?
Kolem sportovišť budeme potřebovat asi 5 000 mobilních toalet.
A vzhledem k vašim zkušenostem ze stavby si myslíme, že jste ten pravý.
Záchody seženu, to není problém, ale je tady větší příležitost…
Něco vám povím. Když to zvládnete, uděláte si v radě spoustu přátel.
Dobře.
Výborně. Ozveme se vám ohledně logistiky.
Jo, ozvěte se.
Můžu si se ženou promluvit o samotě?
Volal Heath Rudiger.
Po týdnech navazování vztahů s radou pro olympijské hry v LA
mi přidělili mobilní toalety.
K olympijským hrám roku 1984 přispěju… záchodama.
A za to můžu já?
Tvoje chování u večeře tomu nejspíš nepomohlo.
- To není fér. - Ne?
Pořád vymýšlíš, jak mě ponížit.
Ta nevěra. Posmíváš se mi před cizími lidmi.
Jsem doma jako v zajetí.
A navzdory tomu čekáš, že budu poslušná a…
Pokud chceš mír, Johne, bude se muset leccos změnit.
Co mi to jen připomíná?
Už to mám na jazyku.
Sestřin lesk na rty.
Voněl stejně dobře, ale chutnal stejně hnusně.
Takže, karamelový ne.
- Jsi v pohodě? - Jo, dobrý.
Na té schůzce jsi mi přišla dost…
Nemusíme do toho jít.
Namouduši, Sheilo.
Jestli jsou ty sušenky na tebe moc kvůli…
- Tvé zdraví má přednost. - Zvládám to.
Jo? Připadáš mi dost rozrušená a je mi…
Někoho jsem potkala. Asi. Teda ne. Určitě jsem někoho potkala.
Možná by z toho mohlo být něco víc.
- Propána. - Nech toho.
Počkat, já si myslela, že… Ale ty…
- Někoho jsi potkala? Říkej. - Jo.
Není co. Fakt. Jenom jsme si povídali.
A byl vtipnej a připadal mi docela normální.
- Dal mi jídlo. - Ne!
A dala jsem mu svoje číslo.
Napsala jsem mu ho a předala.
Kdo si myslím, že jsem?
- Promiň, ale pořád na tebe myslím… - No tak.
…a vždycky se tě bojím zeptat.
- A pak přijdeš s takovou novinou. - Zatím o nic nejde.
- No jasně. - Jo.
- Dám si sušenky. - Možná z toho něco bude.
Ty sušenky to začaly.
Šla jsem do restaurace, abych zjistila, co mám ráda.
No a on…
Přišel on a ukázalo se, že to možná vím.
- Možná. - Možná.
Já nemám ráda karamel ani jahody.
Mám tě rád. Z celého srdce.
- Mám tě rád, tak obejmu tebe. - Mám tě rád. Tebe. Jo.
Tak dobrou noc.
Sakra. Do prdele.
BĚH VÁM PRODLOUŽÍ ŽIVOT!
Sakra!
Panebože.
Tak.
Takže… Přes smyčku, přes tady tohle a kolem dokola.
Ty si zavážeš druhou.
Závidím vám.
To, co děláte, je dar. Takové štěstí nemá každý.
Běžte za svobodou.
Kreténi.
A…
Ale ne, klíče. Vezmi je. Jo. Pojď, jdeme.
ZACHRAŇTE VELRYBY
OCHRÁNCI OCEÁNU
Promiň. Mohla bys při tom pít kafe?
Nevím.
Jak to jde?
- Ptáš se mě, jak mi jde odsávání? - Jasně.
To k tomu patří, ne?
K té bláznivé jízdě.
- Jo. - K vyvažování rodičovství a práce.
Aha. Jde to dobře.
Fajn.
Mám dceru.
Mayu.
Je zvláštní, že to, co dává životu smysl,
v nás může vyvolat pocit, že nejsme sami sebou.
Ale možná o to právě jde.
Změnit se a stát se lepším člověkem.
Ne něco vyvažovat.
Jde o to se obětovat, abychom dokázali růst.
Víš, díky čemu přežívám?
Nechám se podat.
Že jednoho dne budu vyšťavená a už nebudu mít co nabídnout.
Ani dětem, ani v práci. Nikde.
A pak bude konec.
- Zajdu ti pro další kafe. - Jo.
Tentokrát chci teplé.
- Ty čokoládové nám moc chutnaly. - Skvělé.
Ale můj podíl ze zisku bude kvartálně růst o 50 bazických bodů.
Jupí.
Tak.
- Klidně běž. - Dobře. Jo.
- Dobrý den. - Ahoj, Deb.
- Dan Banán! Kdo umřel? - Nikdo.
Nikdo neumřel. Jen jsem chtěl zjistit, jak se má moje mladší sestra.
- Dlouho jsme se neslyšeli. - Nejsi sjetej?
Ne. Nejsem.
Ani já ne.
Víš, zrovna jsem tady seděl
a napadlo mě, jestli nesháníš místo k bydlení.
Vždyť mě znáš, Banáne. Vždycky a zároveň nikdy. Proč?
No, náhodou tady mám rozkládací gauč.
Bydlím v pulzující pobřežní vesničce a ten gauč tě přímo volá.
Můžeš tady chvíli pobýt a trochu se opálit.
- Co se stalo? - Cože?
Nechala jsem ti vzkaz, že Avery předčasně umřela,
ale už ses mi neozval.
Toho ptáka jsem měla ráda.
Jo. Já vím. Mrzí mě to.
Se Sheilou se rozvádíme.
Tak proto voláš.
Ale ne.
Nevím, jestli se snažíš znít smutně, nebo překvapeně.
Promiň. Jak to zvládáš?
No…
Maya je napůl se mnou, ale ukázalo se, že jsem nemožnej táta.
A mimoto jsem fakt v koncích, Deb, a potřeboval bych pomoct.
A mám tady trávu.
- Přijedu dalším busem. - Bezva.
Krásný fotbal.
Přihrávka Schneiderovi. Ten ji posílá Millerovi.
Dobrý večer.
A jak.
- Nepůjdeme nahoru? - Ne.
- Nejdřív vypnu ten zápas. - Stačí jenom,
když si sundáš kalhoty, než…
Rozbila jsem ti přezku.
Někdo ti dobil baterky.
Jo. Mám novinku.
Aha.
Já… Sheila a já jsme uzavřely smlouvu s firmou, co dělá dietní jídlo.
Je to lukrativní.
Ty jo. Vidím, žes měla napilno.
Tak.
Asi chápeš, s jakou vervou se…
Proboha, už to vyklop, Greto. Tak.
Jde o to, že z nás dvou mám v posledních měsících špatnej pocit.
Čím víc se z nás stali partneři,
tím míň jsme… partneři.
A prostě si myslím, že by bylo lepší a zdravější,
kdybychom podnikaly… bez tebe.
- Ernie, chci, aby bylo všechno jako dřív. - Chci se dodívat na ten zápas.
Jsou v útočné formaci.
Zkouší to zleva.
Je to tady. Bojuješ. Vyhráváš. Bolí tě to. Uzdravuješ se.
Je to dobrý. Jsi dobrá.
Ale přesto tady v koupelně mluvíš sama se sebou.
S tím nic nenaděláš, co?
- Ahoj. - Ahoj.
Takže, můžeme zajít do italské restaurace nebo…
Překlad titulků: Karel Himmer