Holdene er helt fyldt op. Der er venteliste.
- Jeg praler ikke. Det skyldes næppe mig. - Det er nok dig.
Jeg fandt noget, kvinder trængte til.
Et rum uden spejle og al den bagage, der følger med.
De spejle kostede en formue. Jeg fik dem sat op.
Men jeg forstår pointen. Det er det værd.
Okay, hvad så nu?
Kvinder kommer til os for at slippe for fordomme.
For at fokusere på deres sind, sjæl og ånd.
Ja, det er ikke workout, men "work-in".
- Den bruger vi. Den er god. - Det er burgeren også.
Vi bevæger os sammen et trygt sted.
Vi udnytter hinandens energi. Det er magisk.
Så glem tv-reklamer og småkager. Vi bygger et fællesskab.
Sammenhold. Ja! Det var det, jeg manglede.
Et sted, hvor kvinder kan slippe for pis.
Væk fra presset, børnene, chefen, jobbet.
Manden, børnene.
Vi skal have børnepasning! Ikke alle kan forlade deres børn.
Ja! Et legerum, mens mor giver den gas.
Vi kan også tilbyde selvforsvar.
Kostseminarer. Meditationskurser.
- Lamaze, sgu da! En ny generation kunder. - Vægtløftning.
- Det tør kvinder ikke i centrene. - Ja, muskler!
- Mor-barn-yoga. - Keramik. Lesbiske.
Ja! Hvad?
- Vi brainstormer. Alle idéer er gode. - Ja.
Det skal ikke hedde En krop som Sheilas. Det er ikke mit. Det er vores.
- Men hele... - Og især ordet "krop" føles forkert.
Det er så begrænsende.
Okay, ingen "krop" og ingen "Sheila".
- Hvad så? - Alt andet.
Det er større end mig. Og dig. Det her er for alle.
Okay, hvad med "Jo flere, jo stærkere"?
Greta, jeg elsker det!
- Ja. - Det føles helt rigtigt.
- Ja, vi gør det sammen... - Jo flere, jo stærkere.
- Vi mangler trænere. - Ja. Det gør vi.
FITNESSTRÆNERE SØGES
Wow.
Det er svært.
Sikkert sværere for mig end for dig.
Du har hele livet foran dig.
Jeg vil ikke... holde dig tilbage.
Det er egoistisk af mig at bede dig ofre dine drømme...
...for at du kan...
...hænge på en enlig far, som forsøger at få styr på sit liv.
Du fortjener mere.
Okay...
Du "var nødt til" at se mig.
Var du nødt til at se dem her.
- Jeg tog den på for din skyld. - Ja, jeg...
Hør her, Fidelia.
- Hvornår kommer Maya og Reggie? - Hun hedder Debbie.
- Og hvad så? - Hør...
Det går ikke længere. Jeg kan ikke... se dig mere.
Det er ikke rimeligt over for dig. Jeg holder dig tilbage.
- Dine drømme. Og du fortjener... - Er det her på grund af Reggie?
- Debbie. Jeg har lige sagt det. Nej. - Så er det på grund af Sheila.
Ja... delvist.
Hun er altså ligeglad med dig.
Jeg kan ikke huske, hvornår hun sidst har sagt dit navn, eller at du findes.
Det er jeg virkelig ked af.
Gid det var anderledes, men det er det ikke.
Det er okay.
Du har helt ret. Vi burde ikke gøre det her.
- Er du ikke sur? - Nej.
Slet ikke?
Nej, slet ikke. Jeg kunne blive fyret. Det vil jeg ikke.
Ikke nu, hvor de har fået styr på det.
Jeg har øvet mig om aftenen. Jeg vil så gerne være træner.
Så det er godt. Ja, det er det rigtige.
Hvad mener du med "fået styr på"?
- Hvad betyder det? - Det må jeg ikke sige.
Nå, men jeg håber, at vi stadig kan være venner.
Har du venner?
Jeg...
Det har været sjovt.
Vi ses.
- Blev hun meget sur? - Om hun gjorde.
Råbte hun? Græd? Brækkede sig?
Det var mere en stille fortvivlelse.
Tja, du gjorde det rigtige.
Ja, jeg...
Okay, så ses vi i morgen,
- din lille hjerteknuser. - Hvad skal du?
Jeg skal bare mødes med en ven.
Hvem? Larry? Larry inde i 14B?
Manden er sindssyg. Han går tur med en kanin i snor.
Men han lytter godt, er en utrolig gavmild elsker,
og vi har det sjovt sammen.
Har I det? Har I det sjovt? Sjovt, sjovt.
Ja, vi har.
Er vi sat på Jorden for at have det sjovt?
Så millioner af års udvikling har ført til, at vores art vil have det sjovt?
Ja, det kan godt være.
Sjov er et meget undervurderet livsmål. Du skulle prøve det.
- Bare ikke med din ekskones sekretær. - Fuck dig! Skrid.
Skrid.
Hej. Vågn op.
- Far? - Det er mig.
Vil du med på Sammy's og have chokoladepandekager?
- Jeg sover. - Det ved jeg godt.
Vi spiser pandekager midt om natten. Det bliver så sjovt.
Og du må gerne have nattøj på derhen. Hvad siger du så?
Pis!
Far!
- Maya, er du okay? - Jeg er okay.
Kom her. Åh gud. Er du sikker?
Undskyld.
Undskyld, jeg gjorde det. Det var min skyld.
- Jeg kvajede mig. - Det er okay, far.
Der skete ikke noget. Jeg blev bare bange.
- Og vi havde sikkerhedssele på. - Ja.
Det havde vi.
Du er et fantastisk barn.
- Det ved jeg godt. - Ja, du gør. Ja.
Det var mit livs bedste kram.
Jeg elsker dig så højt. Du er min egen særlige pige.
Du skal gøre noget meget vigtigt for mig.
Vi fortæller ikke mor det her.
Så bliver hun bare ked af det. Og vi vil ikke gøre mor ked af det.
Vel? Godt.
Ja, nemlig. Okay.
Vi tænker Anaheim til første kontor. For at bevise konceptet.
Så åbner vi nogle steder i det sydlige Californien.
Vi tror, det kan slå igennem.
- Hvad synes du? - Det er god idé. Jeg tænkte bare...
Kommer hun ud derfra?
Vil du hjælpe mig med at lave pastadej? Det er ret sjovt.
Det er jeg ked af. Normalt er hun snakkesalig og venlig.
Maya? Kommer du ud derfra nu?
Muselegen er slut. Carlos vil gerne møde dig og tale med dig.
Det er okay. Jeg håber bare, mus kan lide fettuccine.
Okay, Maya, nu er det nok. Kom så ud derfra.
- Sådan er hun aldrig. - Det er okay.
Nej, det er ej. Hallo, Maya. Er du sød at komme ud derfra nu?
- Lige nu. - Rolig, det er helt okay.
- Du behøver ikke... - Jeg har styr på det, tak.
- Slut med muselegen. - Okay, så begynder jeg...
Jeg tæller til tre. En, to, tre.
Ingen fjernsyn. Og ikke flere kiks.
- Hvad mener du med, hun er en mus? - Hun taler ikke.
Hun har ikke sagt et ord, siden hun kom.
Og hun gemmer sig under møblerne og vil kun spise ost med fingrene.
Ja, det lyder ret museagtigt. Har du spurgt hende hvorfor?
Ja, men hun vil ikke svare, fordi...
...hun er en mus. Ved du, hvad der er sket?
Nej, Hun talte og legede normalt herovre.
Måske har hun set en tegnefilm?
Ja. Måske.
Det handler ikke kun om motion. Vi vil gerne tilbyde meget mere.
- Selvforsvar. Meditation. Lamaze. - Hvor kvinder kan hele.
Jeg forstår det ikke. Så det handler ikke om motion?
Jo, i sidste ende handler det om motion, men vi forsøger...
Det sagde du lige, det ikke gjorde.
- Er der andre, der er forvirrede? - Det er jeg.
Det begynder med motion. Motion er begyndelsen.
Det er katalysatoren for forandring, vækst og styrke.
Jo flere, jo stærkere. Det er det, vi skaber her. Sammen.
Styrke og magt.
Ejerskab.
Franchising. Det er målet.
Så kvinder ejer vores metode og breder den ud i hele landet.
Hele verden. De opbygger muskler og rigdom. Det er godt. Det er...
Urealistisk. Vanvittigt.
Ja, vi skal holde fokus. Og være beskedne.
Men de udsolgte timer. Ventelisterne. Folk vil det her.
Og hvis vi ikke gør det, gør en anden.
- Det må ikke ske. - Fandeme nej.
- Det er det, kvinder vil. - Og har brug for.
- Hele livet. - De ved det bare ikke.
- Det er en risiko. - Et sats.
Heldet følger de tossede. Vi kan, og vi vil.
Men jeg kan ikke bede Ernie om flere penge.
Jo, jeg kan godt, men jeg vil ikke.
Vi gør det uden ham.
Ja. Jeg er helt enig. Vi må finde pengene selv. Tage et lån.
Kan vi det?
Helt sikkert.
Vores model virker.
Som De kan se på side fem, er vi vokset eksponentielt siden starten.
Jeg kan ikke se det.
Kvinder er stressede.
De arbejder, men forventes stadig at lave alt derhjemme.
De trænger til et sted, hvor de kan slappe af og lade op.
Det sted har vi.
Det handler ikke om stramme jeans.
Det handler om sundhed. Om styrke og stabilitet.
Fitness er ikke en trend. Det er i stadig højere grad en livsstil.
Og det vil Jo flere, jo stærkere gerne drage fordel af...
Undskyld, er De i gang med...
Okay, hvad så nu? Prostitution? En kunstkup?
Vi skaffer pengene.
Hvis vi kan tale med en kvinde, får vi lånet.
Men nej, kvinder i banker skal bare skænke kaffe og indløse checks.
Sheila?
Hvad skal du?
"Med troen på Jesus Kristus kan både svære og lette tider være en velsignelse."
Tak. Tak.
"Alt er muligt for den, der tror."
"Så længe du altid giver Herren en gavmild portion af din tid,
vil han mangedoble den."
Agnes, venstre hånd til chilien og højre hånd til Herren. Jeg...
Må jeg tale med dig? Det er vigtigt.
Du kan se, jeg har travlt.
Ernæring. Sundhed. Fællesskab.
Det er det, jeg vil tale om.
- Hvad vil du, Sheila? - Mit studie. Vi vil udvide.
Hjælpe kvinder. Give dem et løft.
- Jeg ved, at du har haft det svært. - Har jeg haft det svært?
- Hvordan ved du... - På grund af mig, til dels.
Men du har brug for... Du fortjener et fællesskab, som også støtter dig.
I stedet for at folk beder for dig,
kan du tage et sted hen, hvor du selv tager kontrol.
Et sted, du bliver set. Et sted, du ikke bliver afvist og behandlet...
- Skal jeg gå til aerobics? - Det er netop mere end aerobics.
Det er selvstændiggørelse. Heling.
Vi ønsker, at kvinder overalt, kvinder som dig, får adgang til den slags.
Her. Det er forretningsplanen.
- Alt står... - Hvorfor giver du mig den?
Fordi du tror på styrken i forvandling. Og forløsning.
Hvis du kigger på det, vil du forstå præcis...
Jeg skal give den til John.
Det er en stor chance. Som kan blive meget indbringende.
Og hjælpe mange kvinder.
Hvis han hører det fra dig,
- og du bakker mig op... - Sheila, jeg skal ind igen.
Det var sødt i starten, men hun vil ikke komme ud af skabet.
- Den mus skal have knækket nakken. - Jøsses, Debbie.
Undskyld. Du ved, jeg elsker hende højt. Jeg er bare lidt bekymret.
Al den ost er ikke sundt for fordøjelsen. Det kender jeg alt til.
- Det er min skyld. - Ingen i familien kan tåle laktose.
Nej, jeg mener ikke osten.
Den anden aften havde vi, Maya og jeg...
- Vi kørte galt. - Gud, hvad skete der?
Maya kom ikke noget til, men vi blev meget bange, og...
...jeg havde drukket.
Danny.
Jeg havde drukket, og jeg ville hen og spise pandekager.
For sjov.
Jeg kvajede mig, Deb.
Jeg hader mig selv.
Jeg sagde, at hun ikke måtte sige noget til Sheila.
Og derfor er hun stille som en mus.
- Jeg kvajede mig virkelig. - Det er okay. Kom her.
- Alle begår fejl. - Ja, men den her er virkelig slem.
Jeg var nedtrykt og følte mig ensom. Og du... du var gået.
Fandeme nej.
Daniel Nathan Rubin, du skal ikke tørre det her af på mig.
Jeg siger ikke, at det er din skyld.
Jeg siger bare, at hvis du ikke var gået, var det måske ikke sket.
- Okay, jeg må hellere tage af sted. - Nej, Debbie! Hold nu op!
- Jeg gør jo mere skade end gavn. - Det var ikke sådan ment.
Voksne søskende skal ikke bo sammen. Det er ren regression.
Det beviser den her eskapade.
Jeg giver den værste slags tilladelse til at opføre dig som en dum teenager.
Det er ikke fair. Ikke over for den dejlige, lille pige.
Du må ikke tage af sted. Jeg kan ikke være alene.
Nej, du vil ikke være alene. Men du klarer det, for det er du nødt til.
Og bare rolig, jeg lander altid på benene.
- Ikke mig. - Jeg har et nyt job klar.
Det er mere en salgsmulighed,
men hvis jeg kan komme ind i det firma, kan jeg tjene en formue.
Larry kender dem. Kan vi ikke godt fejre det?
- Bare lidt? - Nej.
- En lille smule? - Nej.
Gud, hvor er det spændende.
Jeg tager lige et bad.
Jeg har ladet et par ting stå herovre.
Hallo? Er der nogen?
Ja, undskyld. Jeg er bare... lidt distraheret. Stresset.
Vi har svært ved at få det lån, og vi vil gerne nå det før nytår.
- Vores økonomi er bare... - Sheila, hold nu op.
- Hvad? - Du taler ikke om andet.
Jeg har lov til at være ambitiøs.
Jeg vil lære dig bedre at kende, men du taler kun om arbejde.
- Det er sexistisk. - Hvordan er det...
Nej, jeg er ikke sexist.
Det siger alle sexister.
Og alle bankfolk.
Jeg synes, ambitioner er tiltrækkende.
At vide, hvad man vil, og opnå det, det er sexet.
- Ja, for nogle. - For mig.
Er det på grund af ham den høje, hvide stivstikker,
der kom hen til mig på markedet, som om han ejede dig?
Vi havde en affære.
Ja, vi var begge gift, men jeg kunne ikke modstå ham, fordi han ville det.
Han ville til tops, og han ville have mig, og det tændte mig, så jeg risikerede alt.
Det kan ambitioner. De gør folk attraktive.
Du skulle prøve det.
Jeg går nu.
- Undskyld, Carl. - Jeg skrider.
Sheila Rubin kom forbi i dag.
Hvad gjorde hun?
For at fortælle mig... om en forretningsmulighed.
Hvad?
- Hvad er det? - Jeg skulle give dig min opbakning.
Hendes idé vil virkelig hjælpe kvinder. Kvinder som mig.
Hun ved, at jeg har haft det svært.
Hvordan ved hun det?
Jeg har ikke... Jeg har ikke sagt...
Det er ikke slut mellem jer. Og det bliver det aldrig, vel?
Det er tid.
Til hvad?
- Har du bedt for det? - Det blev åbenbaret for mig.
For os begge to.
Alting er så kompliceret her.
Jeg har gjort det kompliceret. Det er min egen skyld.
Men alle de her... ting...
Al den larm...
Vi købte det stykke jord for at have vores eget paradis.
Ja, men i fremtiden. Ikke allerede.
- Hvorfor ikke? - Er det muligt? Er det beboeligt?
Det bliver primitivt i starten, men det hårde arbejde vil styrke os.
Forene os. Vi kan lægge alt bag os.
Alt, hvad der er sket.
Dig, mig og børnene.
Intet andet.
Lad os begynde forfra.
Hallo?
Hallo.
Det er John Breem.
Hej.
- Har Maria talt med dig? - Ja.
Godt. Og... hvad synes du så?
Vi rejser.
Maria og jeg.
Og børnene selvfølgelig.
Vi har en grund i Mexico. Vi flytter derned.
- Vent, hvad? - For at bo der.
- Flytter I til Mexico? - Ja, i morgen tidlig.
Er det din spøg?
Jeg ville bare høre, hvad jeg skal gøre med...
John, vent. Rolig nu.
- Du rejser? - Ja.
- For altid? - Ja.
Nej. Ikke i telefonen. Det kan du ikke gøre i telefonen.
- Hvis det er farvel, så... - Sheila.
Det er det.
Kan vi ikke godt mødes?
Kom nu.
Jeg har begået en fejl. En frygtelig fejl, og det er jeg ked af.
Vi kan gå ind.
Lad os blive herude.
Så det er slut?
Ser jeg dig aldrig igen?
Undskyld.
- Undskyld. Det er jeg ked af... - Nej.
- Undskyld. - Du skal ikke undskylde.
Vent.
Der blev tændt lys i dit studie.
Hvad?
Du har indbrud.
Du godeste!
Bliv her. De er måske bevæbnede.
- Pis! -Åh nej!
Det må du undskylde.
Hej.
Hej, John. Sheila.
Tekster af: Lisa Kristensen Villeneuve