Užsiėmimai pilni žmonių. Yra laukiančiųjų sąrašas.
Ir aš nesigiriu.
- Nemanau, kad dėl manęs. - Gali būti, kad dėl tavęs.
Arba atradau tai, ko trokšta moterys.
Erdvę be veidrodžių ir su jais susijusios naštos.
Tie veidrodžiai kainuoja krūvą pinigų. Buvau, kai juos dėjo.
Bet suprantu. Verta. Daugiau nei verta.
Gerai, kas toliau?
Moterys ateina į mūsų studiją, kad niekas jų nesmerktų.
Sutelkti protą, sielą, dvasią.
Taip. Tai ne mankšta, o darbas su savim.
Tikrai tą panaudosiu. Gerai pasakei.
O Dieve. Ir mėsainis toks skanus.
Svarbu judėti kartu sakralioje erdvėje, saugiame prieglobstyje.
Ir kai pasikrauname viena kitos energija, tai - magija.
Gerai, pamiršk TV sportą, įrašus ir sausainius.
Mes kuriame bendruomenę.
Ryšys. Taip! Štai ko trūko.
Vieta, kur moterys gali atitrūkti nuo gyvenimo mėšlo.
Nuo spaudimo, vaikų, boso, darbo.
Nuo vyro, nuo vaikų.
Pasiūlykim vaikų priežiūros paslaugą.
Ne visos gali pabėgti nuo vaikų.
Taip. Žaidimų kambarys vaikams, kol mamytė varvina prakaitą.
O kam sustoti? Galėtume pasiūlyti savigynos kursus.
Mitybos užsiėmimus. Meditacijos kursus.
Sumautą Lamazo metodą.
- Užauginsime kitą klientų kartą. - Svorių kilnojimą.
Moterys pernelyg bijo juos kiloti sporto salėje.
Taip, raumenys!
- „Mamytės ir vaiko“ joga. - Keramika. Lesbietės.
Taip! Ką?
Galvojame. Blogų idėjų nebūna.
- Taip. - Gerai.
Nebenoriu vadinti įmonės „Figūra su Šeila“.
Ji ne mano, ji mūsų.
Bet visas...
Ir žodis „figūra“ čia ypač nedera.
Jis taip apriboja.
Gerai, jokios „figūros“ ir jokios „Šeilos“.
- Kas lieka? - Viskas.
Tai svarbiau už mane. Ar tave. Tai skirta mums visoms.
Gal „Kuo daugiau, tuo geriau“?
O Dieve, Greta, man labai patinka!
- Taip. - Man patinka. Gerai skamba.
Taip, darome tai kartu, nes...
... kuo daugiau - tuo geriau.
- Mums reikia daugiau instruktorių. - Taip.
- Taip, reikia. - Taip.
IEŠKOMI AEROBIKOS INSTRUKTORIAI!
„KUO DAUGIAU, TUO GERIAU“ AR JŪS GEROS FORMOS?
PRAŠOM SUSISIEKTI SU ŠEILA D. RUBIN, VYR. TALENTŲ VADOVE
Tai sunku.
Turbūt man sunkiau nei tau.
Tau prieš akis - visas gyvenimas.
Nenoriu tavęs stabdyti.
Būtų savanaudiška tavęs prašyti nusigręžti nuo svajonių...
kad galėtum, žinai...
kamuotis su vienišu tėčiu,
kuris vis dar stengiasi sulipdyti savo subyrėjusį gyvenimą.
Tu nusipelnei daugiau.
Gerai.
Tau „reikėjo“ mane pamatyti.
Gal tau reikėjo pamatyti tai.
- Aš... - Pasipuošiau dėl tavęs.
Tu nemėgsti prabangių daikčiukų.
Taip, aš...
Paklausyk, Fidelija...
- Kada grįš Maja su Redže? - Su Debe. Jos vardas Debė.
- Koks skirtumas? - Klausyk...
Mes nebegalim to tęsti, aišku?
Nebegaliu su tavim susitikinėti.
Taip nesąžininga tavo atžvilgiu.
Negaliu tavęs stabdyti.
Tavo svajonių. Ir tu nusipelnei...
Palauk, ar tu taip dėl Redžės?
Debės. Ką tik pasakiau. Ne.
Tada dėl Šeilos.
Taip, iš dalies.
Nes tu jai išvis neberūpi.
Net nepamenu, kada paskutinį kartą ji
paminėjo tavo vardą ar prisiminė, kad tu išvis egzistuoji.
Klausyk, aš labai atsiprašau.
Norėčiau, kad viskas būtų kitaip, bet nėra.
Nieko tokio.
Taip, tu visiškai teisus. Neturėtume to daryti.
- Tu nenusiminei? - Ne.
Visai?
Ne, visai ne.
Mane dėl to galėtų atleisti. Nenoriu, kad mane atleistų.
Tik ne dabar, kai jos galiausiai suprato, ką daryt su tuo mėšlu.
Aš treniravausi vakarais,
labai noriu, kad jos mane paskirtų instruktore.
Todėl tai yra gerai, taip. Taip teisingiausia.
Kaip suprasti „ką daryti su tuo mėšlu“?
- Ką tai reiškia? - Aš negaliu to sakyti.
Klausyk, tikiuosi, kad galim likti draugais, ar ne?
Tu turi draugų?
Aš...
Buvo smagu.
Iki pasimatymo.
Ji labai nusiminė?
O kaipgi.
Ji šaukė? Verkė? Vėmė?
Tai buvo ramesnė neviltis.
Klausyk, pasielgei teisingai.
Taip. Aš...
Gerai, susitiksime ryte...
- Ką? Kur eini? - ...mažasis širdžių daužytojau.
Aš tik... Žinai, ką, susitinku su draugu.
Su kuo? Su Lariu? Su Lariu iš 14B?
Debe, tas tipas trenktas. Jis vedžioja triušį pavadėliu.
Jis labai gerai išklauso, yra neįtikėtinas meilužis...
- Ne. - ...ir mums tiesiog kartu smagu.
Tikrai? Jums smagu? Smagu.
Taip, teisingai.
Taip, smagintis - dėl to ir gimėme Žemės planetoje.
Po milijonų evoliucijos metų mūsų rūšis
tesugeba ieškoti linksmybių?
Žinai, ką? Gal ir taip.
Linksmybės - be pagrindo nuvertintas gyvenimo tikslas, Beni.
Turėtum kada nors pamėginti.
Tik ne su buvusios žmonos sekretore, mulki.
Užsikrušk! Eik!
Eik.
Pabusk.
- Tėveli? - Čia aš.
Nori nuvažiuoti „Pas Semį“ ir nusipirkti blynų su šokoladu?
- Aš miegu. - Taip, žinau.
Nuvažiuosim pirkti blynų vidury nakties.
Bus labai smagu.
Gali važiuoti „Pas Semį“ su pižama.
Ką pasakysi? Varom.
Turbūt pasakytum
Kas gali priversti Mane taip pasijusti?
- Mano mergina - Mano mergina
Kalbu apie savo...
Šūdas!
Tėveli!
- Maja, tu sveika? Maja? Gerai. - Aš sveika.
Ateik.
O Dieve. Tikrai sveika?
Tu tikrai sveika? Tikrai?
Atsiprašau.
Labai atsiprašau, kad taip padariau. Tai aš kaltas.
Aš susimoviau, girdi?
Viskas gerai, tėveli.
- Nieko blogo nenutiko. - Tikrai?
Tik buvo baisu.
Mes buvom prisisegę saugos diržus.
Taip.
Buvom. Tu teisi.
Tu - neįtikėtinas vaikas, žinai?
- Žinau. - Taip, žinai.
Taip.
Tai geriausias apsikabinimas mano gyvenime.
Labai tave myliu.
Tu - mano ypatinga mergaitė.
Noriu, kad padarytum dėl manęs kai ką labai svarbaus, gerai?
Gerai? Nepasakokim apie tai mamytei.
Jai nebūtina apie tai žinoti, supranti? Ji tik nusimintų.
O mes nenorim nuliūdinti mamytės.
Ar ne? Taip.
Taip, teisingai. Gerai.
Taigi, pirmą padalinį galvojame įsteigti Anahaime.
Tiesiog, kad patvirtintume koncepciją.
Tada po truputį atidarysim kelias studijas pietų Kalifornijoje.
Žinai, mes išties manome, kad verslas gali įsibėgėti.
Ką tu manai?
Ne, aš manau, kad mintis puiki.
Man tik įdomu...
ar ji išlįs iš ten?
Nori man padėti padaryti tešlą makaronams?
Visai smagu.
Atsiprašau.
Paprastai ji labai kalbi ir draugiška.
Maja.
Gal galim iš ten išlįsti?
Pelyčių žaidimas baigėsi.
Karlosas norėtų su tavim susipažinti, pasikalbėti.
Viskas gerai. Tik tikiuosi, kad pelėms patinka fetučiniai.
Gerai, Maja, gana.
Išlįsk iš ten.
- Ji niekad taip nesielgia. - Tikrai nieko tokio.
Ne, taip negalima.
Maja. Prašau, išlįsk iš po stalo.
- Dabar pat. - Ramiau. Viskas gerai.
- Nemanau, kad turi... - Aš susitvarkysiu. Ačiū.
Laikas užbaigti pelių žaidimą.
- Žaidėme visą dieną. Laikas baigti. - Gerai... Aš tik pradėsiu...
Suskaičiuosiu iki trijų.
Vienas, du, trys.
Jokio televizoriaus, taip pat daugiau jokių krekerių.
JŪREIVIŲ KAIMAS
- Kaip suprasti, ji - pelė? - Ji nekalba.
Nepasakė nė žodžio po to, kai ją atvežei.
Ir ji slepiasi po baldais,
ir valgo tik sūrį, laikydama jį rankose.
Taip, panašu į pelę.
Bandei klausti jos, kas nutiko?
Taip, bet ji man neatsako, nes...
ji pelė.
Gal žinai, dėl ko tai galėjo prasidėti?
Ne, aš... Čia ji kalbėjo ir žaidė normaliai.
Gal pamatė animacinį filmą ar panašiai?
Taip. Gal.
Svarbu ne tik mankšta. Norim pasiūlyti daug daugiau.
- Savigyną, meditaciją, Lamazą. - Sveikimo erdvę moterims.
Nesuprantu. Tai ne mankšta svarbiausia?
Iš esmės - mankšta,
bet bandome...
Bet ką tik sakėt, kad ne ji. Taigi...
Ar dar kam nors neaišku?
Man.
Viskas prasideda nuo mankštos.
Mankšta - tai pradžia.
Tai pokyčių, augimo, jėgos katalizatorius.
Kuo daugiau, tuo geriau. Štai ką kuriame.
Kartu.
Jėga ir galia.
Nuosavybės teisė.
Franšizės. Tai - galutinis tikslas.
Taigi, moterys ne tik mokys pagal mūsų metodą,
bet jis joms priklausys, jos paskleis jį visoje šalyje.
Pasaulyje.
Auginti raumenis, auginti turtą. Tai šis tas. Tai...
Nerealu. Netgi beprotiška.
Taip. Turėtume nesiblaškyti. Nepersistengti.
Bet sausakimša salė, norinčiųjų sąrašas.
Žmonės to nori.
Ir jei mes to nepadarysim, kažkas kitas padarys pirmas.
- O mes nenorim, kad taip nutiktų. - Tu visiškai teisi, blemba.
- Moterys šito nori. - Joms to reikia.
- Norėjo visą gyvenimą. - Tik jos to dar nežino!
- Žinoma, rizika yra. - Didžiulė.
Bet sėkmė šypsosi drąsuoliams.
- Taip! - Mes galim! Mums pavyks.
Bet negaliu prašyti Ernio daugiau pinigų.
Galiu, bet nenoriu.
Turime tai padaryti be jo.
Taip. Visiškai sutinku.
Turime pačios surasti pinigų. Paimti verslo paskolą.
Manai, galim?
Žinau, kad galim.
Mūsų verslo modelis aiškiai sėkmingas.
Kaip matote 5-ame puslapyje,
mūsų rezultatai nuolat augo nuo pat atsidarymo.
Nematau.
Moterys patiria kaip niekad daug streso.
Jos dirba, bet vis tiek tikimasi, kad viską darys ir namie.
Joms reikia vietos, kur atsipalaiduotų, atsikvėptų, pasikrautų energijos.
Čia ta vieta.
Svarbu ne sutilpti į aptemptus džinsus.
Svarbiausia sveikata ir gera savijauta. Jėga ir stabilumas.
Aerobika - ne mada.
Ji virsta gyvenimo būdu.
O „Kuo daugiau, tuo geriau“ siekia tai išnaudoti...
Pone, ar jūs... Atsiprašau?
Gerai. Tai kas dabar? Prostitucija? Pavogsim meno kūrinį?
Gausime pinigų.
Žinai, jei galėtume pakalbėti su moterim,
žinau, kad gautume paskolą.
Bet ne, visi tie bankai nori, kad moterys tik pilstytų kavą ir grynintų čekius.
Šeila?
Kur važiuoji?
DĖL DIEVO MEILĖS
„Jei tikite Jėzumi Kristumi,
sunkiausios ir lengviausios akimirkos gyvenime gali tapti palaima.“
Ačiū.
„Viskas įmanoma tiems, kas tiki.“
„Jei nuolat skirsite Viešpačiui didelę savo laiko dalį,
jis tą laiką padaugins.“
Agnese, kairė ranka skirta aštriam troškiniui, dešinė - Viešpačiui!
Aš...
Galiu su tavim pasikalbėti? Tai svarbu.
Kaip matai, aš labai užsiėmusi.
Mityba. Sveikata. Bendruomenė.
Tiesą sakant, apie tai ir noriu pasikalbėti.
Ko nori, Šeila?
Mano studija. Mes norime plėstis.
Padėti moterims. Pakelti jų dvasią.
Žinau, kad tau buvo nelengva, Marija.
Man buvo nelengva?
- Iš kur galėtum žinoti, kas... - Dėl manęs, bent jau iš dalies.
Bet tau reikia... Tu nusipelnai turėti bendruomenę,
kuri tave remia ne mažiau, nei tu remi ją.
O jeigu, vietoj to, kad už tave melstųsi,
galėtum kažkur nueiti ir perimti kontrolę į savo rankas?
Į vietą, kur būtum matoma.
Į vietą, kur tavęs nenurašytų ir nesielgtų kaip su...
Nori, kad lankyčiau tavo aerobikos užsiėmimus?
Čia ir esmė. Tai daugiau nei aerobikos užsiėmimai.
Tai galių suteikimas. Tai gijimas.
Norime, kad moterys visur...
tokios moterys kaip tu... galėtų patekti į šią vietą.
Imk. Čia verslo planas.
- Čia yra visos smulkmenos... - Kodėl man jį duodi?
Nes žinau, kad tu tiki transformacijos galia.
Ir nuodėmių atpirkimu.
Ir žinau, kad jei rasi minutėlę ir užmesi akį,
tiksliai suprasi...
- Nori, kad perduočiau jį Džonui. - ...ką galim pasiekti.
Tai neįtikėtina proga.
Ji gali būti labai pelninga.
Ir gali padėti daugybei moterų.
Pamaniau, jei jis išgirstų iš tavęs...
- ...jei tu imtumeis to su manimi... - Šeila.
- ...padėtum moterims... - Turiu grįžti į savo vietą.
Gerai, iš pradžių buvo miela,
bet dabar ji tupi spintoje ir neišlipa.
Manau, ta pelė turi nusisukti sprandą spąstuose.
Jėzau, Debe.
Atleisk, Beni. Turiu galvoje, žinai, kad velniškai ją myliu.
Man tik truputį neramu.
Visas tas sūris tikrai ne į sveikatą jos virškinimui.
Paklausyk žinančio žmogaus.
Tai aš kaltas.
Ne, mūsų šeimoje visi netoleruoja laktozės.
Ne, kalbu ne apie sūrį, Debe.
Aną naktį mes, Maja ir aš...
patekome į eismo nelaimę su mašina.
O Dieve. Ką? Kas nutiko?
- Maja nesusižeidė... - Ką?
...bet buvo gan baisu. Ir...
aš buvau išgėręs.
Deni.
Buvau išgėręs,
pamaniau, kad galėtume nuvažiuoti nusipirkti blynų.
Žinai, kad būtų smagu.
Ir aš susimoviau, Debe.
Nekenčiu savęs už tai.
Ir paprašiau, kad ji niekam nieko nesakytų,
nes nenorėjau, kad apie tai sužinotų Šeila.
Ir todėl ji tyli kaip pelė po šluota, aišku?
Aš išties susimoviau.
Viskas gerai. Ateik. Viskas gerai. Girdi?
Žmonės klysta.
Taip, žinau. Bet šįkart baisiai susimoviau. Labai stipriai.
Ir aš tik... Buvau toks nusiminęs, jaučiausi toks vienišas,
O tu išėjai.
Ne, blemba.
Danieliau Neitanai Rubinai,
jokiomis aplinkybėmis nesuversi to man.
Ne. Nesakau, kad tu dėl to kalta.
Aš tik sakau, kad... žinai, jei nebūtum išėjusi,
gal to nebūtų nutikę.
Gerai, taip, tai ženklas, kad man metas keliauti.
- Gerai. - Ką? Ne, Debe!
- Baik. - Ne.
Aš labiau kenkiu nei padedu.
Ne tą norėjau pasakyti.
Klausyk, suaugę broliai ir sesės neturi gyventi kartu, aišku?
Tarsi grįžtume į praeitį.
Ir šis paskutinis žygis tą įrodo.
Duodu tau patį blogiausią leidimą elgtis kaip trenktam paaugliui.
Ir taip nesąžininga.
Taip nesąžininga tos mielos mažylės atžvilgiu!
Gerai, klausyk. Prašau, neišvažiuok, gerai? Negaliu būti vienas.
Ne, tu nenori būti vienas.
Aišku? Bet susitvarkysi, nes privalai.
Ir nesijaudink dėl senutės Debės, gerai? Nes aš niekada nepražūnu.
- Nesijaudinu. - Manęs laukia naujas darbas.
Greičiau jau pardavimo galimybė,
bet jei patekčiau į tą kompaniją,
uždirbčiau didelius pinigus.
Laris mane supažindins.
Galim atšvęsti?
- Truputį? - Ne.
- Trupučiuką? - Ne.
O Dieve, tiesiog smagu.
Nusiprausiu po dušu.
Gerai?
Nežinau, ar pastebėjai, bet palikau čia kelis savo daiktus.
Alio? Yra kas namie?
Taip. Atsiprašau, aš tik išsiblaškiusi. Stresuoju.
Žinai, mums velniškai sunku gauti paskolą,
o mes bandom viską išsukti iki kitų metų pradžios.
Ir finansiškai mes tik, nežinau...
- Šeila, prašau. Tiesiog... - ...neturim tiek...
- Ką? - Tu tik apie tai ir kalbi.
Nemėgink priversti manęs pasijusti prastai dėl to, kad esu ambicinga.
Aš tik noriu geriau pažinti tave kaip žmogų,
o tu kalbi tik apie darbą.
Tai seksistiška.
Palauk, kaip tai...
Ne, nesu seksistas.
Taip sako visi seksistai.
Ir visi paskolų teikėjai.
Jei nori žinoti, ambicijos mane žavi.
Žinoti, ko nori ir gauti tai - seksualu.
Taip, kai kuriems.
Taip, man.
Ar viskas dėl to tipo?
Aukšto, nosį užrietusio baltaodžio,
kuris atvažiavo pas mane į turgų, tarsi būtum jo nuosavybė.
Ar dėl to?
Turėjau su juo romaną.
Taip. Jis buvo vedęs, aš - ištekėjusi.
Bet negalėjau jam atsispirti, nes jis to norėjo.
Jis norėjo būti viršuje ir norėjo manęs,
ir mane tai taip užvedė, kad surizikavau viskuo.
Štai ką daro ambicijos.
Paverčia tave geidžiamu.
Gal norėtum tuo pasidomėti.
Aš eisiu.
- Atsiprašau. Karlai, aš... - Dingstu iš čia.
Šiandien mane aplankė Šeila Rubin.
Ką ji padarė?
Pranešė man apie verslo galimybę.
Ką?
Kas tai?
Ji norėjo, kad aš suteikčiau tau leidimą.
Tai, ko ji nori, gali išties padėti moterims.
Tokioms kaip aš.
Nes ji žino, kad man buvo nelengva.
Iš kur ji tai žino, Džonai?
Aš nesakiau...
Tarp jūsų ne viskas baigta.
Ir niekad nebus baigta, ar ne?
Manau, jau metas.
Kam?
Ar tu meldeisi?
Man paaiškėjo.
Tiesą sakant, mums abiem.
Čia viskas tapo taip sudėtinga.
Per mane tapo sudėtinga.
Aš pats kaltas.
Bet visi tie dalykai,
visas šis triukšmas...
Nusipirkome tą žemę savo rojui sukurti.
Taip, bet ateityje.
Ne taip greitai.
Kodėl ne?
Ar tai įmanoma? Ten galima gyventi?
Iš pradžių bus nelengva, bet sunkus darbas padės atsigauti.
Suvienys mus.
Galime visa tai palikti praeity.
Viską, kas nutiko.
Tu, aš ir vaikai.
Daugiau nieko.
Pradėkime iš naujo.
ŠEILA RUBIN
Klausau?
Labas.
Čia Džonas Brymas.
Labas.
Marija su tavim pakalbėjo?
Pakalbėjo.
Gerai. Ir... Ką manai?
Mes išvykstame.
Mudu su Marija.
Ir vaikai, žinoma.
Turime žemės Meksikoje.
Ir persikraustysime ten.
Pala, ką...
Gyventi.
Tu išsikraustai į Meksiką?
Taip. Rytoj ryte.
Juokauji?
Tik norėjau paskambinti ir paklausti, ką norėtum, kad padaryčiau su...
Džonai, palauk. Lėčiau. Ką...
Išvažiuoji?
Taip.
Visam laikui?
Taip.
Ne. Turiu galvoje... Ne telefonu.
Negali atsisveikinti telefonu. Prašau.
Jei tai tikrai atsisveikinimas, tada...
Šeila.
Tikrai.
Prašau, leisk man tave pamatyti.
Prašau.
Padariau klaidą.
Siaubingą.
Ir aš atsiprašau.
Galime eiti į vidų.
Verčiau liksiu čia.
Taigi, viskas?
Daugiau tavęs nepamatysiu?
Atsiprašau.
- Aš atsiprašau. Aš... - Ne.
Aš atsiprašau.
Neatsiprašinėk.
Palauk.
Kažkas ką tik įjungė šviesą tavo studijoje.
Ką?
Tave bando apiplėšti.
O Dieve.
Būk už manęs. Jie gali būti ginkluoti.
- O šūdas! - O Dieve!
Labai atsiprašau.
Sveiki.
Labas, Džonai. Šeila.
Išvertė Sandra Siaurodinė