Timene er smekkfulle. Det er venteliste.
- Og jeg tror ikke det skyldes meg. - Det kan være deg.
Kanskje jeg har funnet noe kvinner har lengtet etter.
Et sted uten speil og alt det de fører med seg.
Speilene kostet en formue. Jeg var der da de ble satt opp.
Men jeg skjønner at det er verdt det. Mer enn verdt det.
OK, hva skal vi nå?
Kvinner kommer hit for å slippe å bli vurdert.
For å konsentrere seg om sjel og sinn.
Det er ikke "workout", det er "work-in".
- Den må vi bruke. Nydelig. - Herregud. Det er denne burgeren også.
Det handler om å bevege seg sammen i et trygt rom.
Og når vi tar inn hverandres energi, blir det magisk.
Så glem TV-reklamer, videoer og småkaker. Vi skaper samhold.
Sterke bånd. Ja! Det er det jeg har savnet.
Et sted der kvinner kan slippe alt styr og mas.
Slippe presset, ungene, sjefen, jobben.
Mann og unger.
Vi må ha barnepass. Det er ikke alle som kan reise fra ungene.
Ja. Et lekerom for ungene, mens mamma banker ut aerobics-trinn.
Vi kan ha selvforsvarskurs.
- Kurs i ernæring. Meditasjon. - Pustekurs for gravide.
- Neste generasjon med kunder. - Vekttrening.
- Kvinner tør ikke det på helsestudio. - Muskler!
- Mor og barn-yoga. - Dreiing. Lesber.
- Ja! Hva? - Vi idémyldrer. Ingen ideer er for dumme.
- Ja. - OK.
Det skal ikke hete Body by Sheila lenger. Det er ikke mitt, det er vårt.
Men hele...
Og det føles galt å fokusere på kropp.
Det er så begrensende.
OK, så ikke kropp og ikke Sheila.
- Hva er igjen da? - Alt.
Dette er større enn meg. Og deg. Dette er for oss alle.
Hva med "Strength In Numbers"?
Herregud, Greta. Jeg elsker det! Elsker det. Det føles riktig.
Ja, vi gjør dette sammen for
sammen er vi sterke.
- Vi trenger flere instruktører. - Ja, det gjør vi.
Dette er vanskelig. Sikkert vanskeligere for meg enn for deg.
Du har hele livet foran deg.
Jeg vil ikke holde deg igjen.
Det er egoistisk å be deg ofre drømmene dine...
...for å, du vet...
...leve med en alenefar som prøver å stable sitt eget liv på beina.
Du fortjener bedre.
Jaha.
Du "måtte" treffe meg.
Kanskje det var dette du ville se.
- Jeg... - Jeg valgte den for din skyld.
Ja, jeg.
Hør på meg, Fidelia...
- Når kommer Maya og Reggie hjem? - Hun heter Debbie.
- Hvem bryr seg? - Hør her...
Jeg kan ikke treffe deg mer.
Det er ikke riktig. Jeg vil ikke holde deg igjen.
Drømmene dine. Og du fortjener...
Vent, handler dette om Reggie?
Debbie. Jeg sa det nettopp. Nei.
Da er det Sheila.
Ja, delvis.
For hun har sluttet helt å bry seg om deg.
Jeg kan ikke engang huske sist
hun brukte navnet ditt eller husket på at du eksisterer.
Hør her, jeg er lei for det.
Jeg skulle ønske det ikke ble sånn.
Det går bra.
Ja, du har rett. Vi burde ikke gjøre dette.
- Er du ikke lei deg? - Nei da.
- Ikke i det hele tatt? - Nei.
Jeg kan få sparken. Jeg vil jo ikke miste jobben.
Ikke nå når de endelig begynner å få det til.
Jeg har øvd om kveldene og vil så gjerne bli instruktør.
Så, dette er bra. Det er riktig.
Hva mener du med at de får det til?
- Hva betyr det? - Jeg kan ikke prate om det.
Men jeg håper vi fremdeles kan være venner. Eller?
Har du venner?
Jeg...
Dette var gøy.
Vi snakkes.
- Ble hun veldig lei seg? - Om hun ble.
Kjeftet hun? Gråt hun? Spydde hun?
Vel, du vet. Det var en mer stillferdig sorg.
Men det var riktig av deg.
Ja, jeg...
OK, da ses vi i morgen tidlig...
- Hva? Hvor skal du? - ...din hjerteknuser.
- Jeg skal bare... Jeg skal treffe en venn. - Hvem da? Larry i 14B?
Deb, han er helt skrudd. Han har kaninen sin i bånd.
Men han er god til å lytte, og en utrolig elsker...
- Nei. - ...og vi har det gøy.
Å, har dere det gøy sammen? Gøy, gøy, gøy.
Ja, nettopp.
Ja, for vi er satt her på jorden for å ha det gøy.
Det er det millioner av år med evolusjon har gitt arten vår,
bare jakten på å ha det gøy?
Det kan godt hende. Å ha det gøy er et undervurdert mål i livet, Banany.
Du burde prøve det.
Men ikke med sekretæren til ekskona di.
Faen ta deg! Dra!
Dra.
Hei. Hei, du må våkne.
- Pappa? - Hei, det er meg.
Vil du til Sammy's og kjøpe pannekaker med sjokoladebiter?
- Jeg sover. - Ja, jeg vet det.
Vi drar og spiser pannekaker midt på natten. Det blir kjempegøy.
Og du kan gå i pysj på Sammy's.
Hva sier du? Kom igjen.
Å, faen!
Pappa!
- Maya, gikk det bra? Maya? - Det gikk bra.
Kom hit.
Herregud. Er du sikker?
Unnskyld.
Jeg er så lei for det. Det var min feil.
Jeg dummet meg ut. OK?
- Det er i orden, pappa. Det gikk jo bra. - Ja?
Vi ble bare skremt. Og vi hadde sikkerhetsbelte.
Ja. Det hadde vi. Du har rett.
Du er en utrolig unge, vet du det?
- Ja. - Ja, det vet du.
Ja. Og det er den beste klemmen jeg har fått.
Jeg er så glad i deg.
Du er jenta mi.
Du må gjøre noe veldig, veldig viktig for meg. OK?
Vi forteller ikke dette til mamma.
Da blir hun bare lei seg. Og vi vil jo ikke gjøre mamma lei seg.
Eller? Ja.
Ja, akkurat. OK.
Vi tror den første filialen blir i Anaheim. For å teste konseptet.
Og så åpner vi noen steder i Sør-California etter hvert.
Vi mener det kan vokse seg stort.
Hva syns du?
Nei, det er en flott idé.
Jeg lurte bare...
Har hun tenkt å komme ut?
Vil du hjelpe meg med pastadeigen?
Det er ganske gøy.
Beklager.
Hun er vanligvis veldig snakkesalig.
Maya? Hei.
Kan vi komme frem nå, takk?
Museleken er ferdig.
Carlos vil gjerne hilse på deg, prate med deg.
Det går bra. Jeg håper bare mus liker fettuccini.
OK, Maya. Nå er det nok.
- Kom frem. Hun pleier ikke å være sånn. - Det er helt greit.
Nei, det er ikke greit. Maya, nå får du komme frem.
- Nå med en gang. - Det går fint.
- Jeg syns ikke du skal... - Jeg tar meg av dette. Museleken er over.
- Nå har vi lekt i hele dag. - Jeg begynner bare...
Jeg teller til tre. Én, to, tre.
Da blir det ikke noe TV. Og ikke mer kjeks.
- Hva mener du med at hun er en mus? - Hun snakker ikke.
Hun har ikke sagt ett ord siden du leverte henne.
Og hun gjemmer seg under bordet og spiser bare ost.
Ja, det høres jo ut som en mus. Har du spurt hva som plager henne?
Ja, men hun svarer ikke fordi...
Hun er en mus.
Vet du hva dette skyldes?
Nei, hun pratet og lekte som vanlig her.
Kan hun ha sett det på tegnefilm?
Ja, kanskje.
Dette handler ikke bare om trening. Vi vil tilby mye mer.
- Selvforsvar og meditasjon. - Et sted der kvinner kan heles.
Jeg forstår ikke helt. Så det handler ikke om trening?
Jo, egentlig handler det om trening.
Men vi prøver å...
Men du sa det ikke handlet om det.
Er det flere som er forvirret?
Jeg.
Det begynner med trening. Treningen er begynnelsen.
En katalysator for endring, utvikling, styrke.
Styrke når vi står sammen. Det er det vi skaper her.
Sammen.
Styrke og kraft.
Eierskap.
En kjede. Det er målet.
Kvinnene her eier metoden vår og sprer den landet over.
Verden.
Bygge muskler, bygge kapital. Dette er stort. Det er...
Urealistisk. Galskap, til og med.
Ja. Vi må holde fokus. Være ydmyke.
Men vi har fulle timer og venteliste. Folk vil ha dette.
Og hvis vi nøler, kommer noen oss i forkjøpet.
- Og det vil vi ikke. - Det er sikkert.
- Det er dette kvinner har ønsket seg. - Og trengt.
- Hele livet. - De vet det bare ikke ennå!
- Vi tar en sjanse. - Virkelig.
- Men lykken står den kjekke bi. Vi kan. - Ja!
Men jeg kan ikke be Ernie om mer penger.
Jeg kan, men jeg vil ikke.
Vi må klare oss uten ham.
Ja. Jeg kunne ikke vært mer enig.
Vi må skaffe penger selv. Ta opp et lån.
Tror du vi kan det?
Det vet jeg vi kan.
Forretningsmodellen fungerer. Som du ser på side 5,
har vi vært i vekst helt siden oppstart.
Jeg har ikke tro på det.
Kvinner er ute i jobb, men forventes likevel å gjøre alt hjemme.
De trenger et sted der de kan slappe av, hente nye krefter.
Og vi er det stedet.
Dette handler ikke om slanking.
Det handler om helse og velvære. Styrke og stabilitet.
Trening er ingen trend. Det er blitt en livsstil.
Og Strength In Numbers ønsker å skape verdier av det.
Sir, hører du... Unnskyld?
Hva nå? Prostitusjon? Kunsttyveri?
Vi får penger.
Jeg er sikker på at en kvinne ville gitt oss lån.
Men alle disse bankene bruker bare kvinner til å skjenke kaffe og løse inn sjekker.
Sheila?
Hvor skal du?
"Hvis du tror på Jesus Kristus,
vil både tunge og lette stunder i livet være en velsignelse."
Takk. Takk.
"Alt er mulig for de som tror."
"Så lenge du gir Herren en betydelig del av din tid,
vil han gi mangedobbelt tilbake."
Agnes, det er venstre hånd til chilligryten og høyre til Herren.
Jeg...
Kan jeg få snakke med deg? Det er viktig.
Som du ser, er jeg opptatt.
Ernæring. Helse. Samhold. Det er faktisk det jeg vil snakke om.
- Hva er det du vil, Sheila? - Vi ønsker å utvide studioet.
For å hjelpe kvinner. Løfte dem.
Og jeg vet du har hatt det tungt, Maria.
Jeg har hatt det tungt?
- Hvordan kan du vite... - På grunn av meg. Delvis.
Men du trenger... Du fortjener et miljø
som støtter deg like mye som du støtter dem.
Istedenfor at andre ber for deg,
kunne du funnet et sted der du fikk ta kontrollen.
Et sted der du blir sett.
Et sted der du ikke blir avvist og behandlet som...
- Du vil at jeg skal trene aerobics? - Det er mer enn bare aerobics.
Det er selvstendighet. Det er helende.
Og dette vil vi tilby kvinner overalt, kvinner som deg.
- Her har du forretningsplanen... - Hvorfor gir du meg den?
Fordi jeg vet at du tror på forvandlingens makt. Og opprettelse.
Og jeg vet at hvis du bare ser på den, vil du forstå...
- Du vil at jeg skal gi den til John. - Det er en fantastisk mulighet.
Det kan bli svært lukrativt, og hjelpe mange kvinner.
Og hvis du snakker med ham...
- ...hvis du støtter dette... - Sheila.
- ...for å hjelpe kvinner... - Jeg må jobbe.
Det var søtt i begynnelsen, men nå sitter hun i skapet og nekter å komme ut.
Den lille musa må i fella nå.
Herregud, Debbie.
Beklager, Banany. Jeg er så glad i henne.
Men jeg blir litt bekymret.
All den osten kan ikke være bra for fordøyelsen.
Dette vet jeg.
- Det er min skyld. - Neingen i familien tåler laktose.
Jeg snakker ikke om osten, Debbie.
Her forleden hadde vi... Maya og jeg...
...et uhell med bilen.
Herregud. Hva skjedde?
- Maya ble ikke skadet... - Hva?
Men det var skremmende. Og...
Jeg hadde drukket.
Danny.
Jeg hadde drukket, og jeg ville ut og kjøpe pannekaker.
For å gjøre noe gøy.
Og jeg dreit meg ut, Deb.
Jeg hater meg selv.
Og jeg sa at hun ikke måtte si noe til Sheila.
Og det er derfor hun er stille som en mus. Jeg dreit meg skikkelig ut.
Det går bra. Kom hit. Det går bra. OK?
Alle kan gjøre feil.
Ja, jeg vet det. Men dette var ille. Skikkelig ille.
Og jeg var så deppa og følte meg så alene. Og du gikk.
Nei, ikke faen.
Daniel Nathan Rubin,
du våger ikke å gi meg skylden.
Nei. Jeg sier ikke at det var din skyld.
Jeg sier bare at... Hvis du ikke hadde gått, så hadde det kanskje aldri skjedd.
OK, nå skal jeg dra.
- OK. - Hva? Nei, Debbie!
- Gi deg. - Nei. Nei.
- Jeg gjør mer skade enn nytte her. - Det var ikke det jeg mente.
Voksne søsken skal ikke bo sammen.
Det er regresjons-bonanza.
Og denne siste hendelsen er bevis for det.
Jeg gir deg tillatelse til å oppføre deg som en dum tenåring.
Og det er urettferdig. Det er ikke rettferdig mot den nydelige, lille jenta!
Vær så snill, ikke dra. Jeg kan ikke være alene.
Nei, du vil ikke være alene.
OK? Men du finner ut av det, for det må du.
Og ikke tenk på meg. Jeg lander alltid på føttene.
- Jeg gjør ikke det. - Jeg har ny jobb.
Eller en sjanse til å drive salg.
Men hvis jeg får innpass i dette selskapet, kan jeg tjene mye penger.
Larry har satt meg i kontakt med dem. Kan vi feire?
- Litt? - Nei.
-Ørlite? - Nei.
Herregud, så spennende.
Jeg tar en dusj.
OK? Jeg vet ikke om du har merket det, men jeg har lagt igjen litt ting her.
Hallo? Er det noen hjemme?
Ja da. Unnskyld. Jeg er bare ukonsentrert. Stresset.
Vi sliter med å få lån,
og vi vil gjerne få det til før nyttår.
- Og vi er ikke i mål økonomisk. - Sheila, vær så snill...
- Hva? - Det er det eneste du snakker om.
Ikke gi meg dårlig samvittighet for at jeg er ambisiøs.
Jeg vil gjerne bli bedre kjent med deg, men du snakker bare om jobb.
- Det er kjønnsdiskriminerende. - Hvordan kan det...
Nei, jeg er ingen mannssjåvinist.
Det sier alle mannssjåvinister.
Og alle lånekonsulenter.
Og jeg syns ambisjoner er tiltrekkende.
Å vite hva man vil og jobbe for det, er sexy.
Ja, for noen.
- Ja, for meg. - Handler dette om han fyren?
Han høye pripne fyren som kom på markedet og oppførte seg som han eide deg.
Jeg hadde en affære med ham. Han var gift. Jeg også.
Men jeg måtte ha ham, for han ville så mye.
Han ville ligge øverst, og han ville ha meg.
Og det tente jeg så voldsomt på at jeg satte alt på spill. Det er ambisjoner.
Det gjør folk tiltrekkende. Kanskje du skal vurdere det.
Jeg går nå.
- Jeg er lei for det... - Jeg stikker.
Sheila Rubin var innom i dag.
Hva for noe?
For å fortelle om en investeringsmulighet.
Hva?
- Hva er dette? - Hun ville at jeg skulle støtte forslaget.
Hun vil hjelpe kvinner.
Kvinner som meg.
For hun vet at jeg har hatt det tungt. Hvordan vet hun det, John?
Jeg har ikke fortalt...
Det er ikke slutt mellom dere. Det blir det visst aldri.
Vi gjør det nå.
Hva da?
- Har du bedt? - Det er blitt åpenbart for meg.
For oss begge.
Alt er blitt så vanskelig her.
Jeg har gjort det vanskelig.
Det er mitt ansvar.
Men alle tingene her...
All støyen...
Vi kjøpte eiendommen for å få vår Edens hage.
Ja, men i fremtiden.
Ikke allerede.
Hvorfor ikke?
Lar det seg gjøre? Er det beboelig?
Det blir primitivt i begynnelsen, men det harde arbeidet er oppbyggende.
Forenende.
Vi legger dette bak oss.
Alt som har skjedd.
Du, jeg og barna.
Ingenting annet.
La oss begynne på nytt.
Hallo?
Hallo.
Det er John Breem.
Hei.
- Har Maria snakket med deg? - Det har hun.
Bra. Og... Hva syns du?
Vi reiser herfra.
Maria og jeg.
Og barna, selvsagt.
Vi har en eiendom i Mexico.
Og vi flytter dit.
Vent, hva...
Vi skal bo der.
Dere flytter til Mexico?
Ja, i morgen tidlig.
Tuller du nå?
Jeg ville bare spørre hva jeg skulle gjøre med...
John, vent. Ta det rolig. Hva...
Du reiser?
Ja.
For godt?
Ja.
Nei. Jeg mener... Ikke over telefonen.
Du kan ikke gjøre dette på telefonen.
Hvis dette er farvel...
Sheila.
Det er det.
Vær så snill, la meg få treffe deg.
Vær så snill.
Jeg gjorde en feil. En fryktelig feil.
Og jeg er lei for det.
Vi kan gå inn.
Jeg vil heller sitte her.
Så da er det over?
Får jeg aldri se deg igjen?
Unnskyld.
- Unnskyld. Jeg... - Nei.
- Jeg er lei for det. - Ikke vær det.
Vent.
Noen skrudde på lyset i studioet ditt.
Hva?
Noen har brutt seg inn.
Å, herregud.
Hold avstand. De kan være bevæpnet.
-Å, faen! - Herregud!
Jeg er så lei for det.
Hei.
Hei, John. Sheila.
Tekst: Trine Haugen