Групи повністю укомплектовані. Є список очікування.
Я не хизуюся.
-Навряд чи через мене. -Може, й через тебе.
Або я знайшла кнопку потаємного бажання жінок.
Зала без дзеркал і того багажу, який вони за собою тягнуть.
Вони коштували цілий статок. Я памʼятаю, як їх ставили.
Але я розумію. Воно того варте. Більш ніж варте.
Добре, що далі?
Жінки ходять до нас у студію. щоб звільнитися від критики.
Зосередитися на собі: розумово, душевно й духовно.
Так. Тренування не зовнішнього, а внутрішнього.
Ми це використаємо. Супер.
Боже мій. Як і цей бургер.
Головне – рухатися разом у сакральному просторі, тихій гавані.
А коли ми живимося енергією одна від одної, це магія.
Добре, забули про рекламу на ТБ, відео й печиво.
Ми будуємо спільноту.
Звʼязок. Так! Ось чого мені бракувало.
Місце, куди жінки тікають від життєвої фігні.
Подалі від тиску, дітей, шефа, роботи.
Чоловіка, дітей.
Пропонуймо догляд за дітьми.
Не всі мають змогу втекти від дітей.
Так. Ігрова кімната, поки матуся знімає стрес вправами.
Не зупиняємося! Ще уроки самозахисту.
Майстер-класи з харчування. Курси медитації.
Довбаний Ламаз.
-Готуємо нове покоління клієнтів. -Тягати залізо.
Жінки бояться йти в качалку.
Так, мʼязи!
-Йога з дітьми. -Гончарство. Лесбійки.
Так! Що?
Мозковий штурм. Усе годиться.
-Так. -Добре.
РИТМІКА
Я перехотіла називати студію «Тілом від Шейли».
Це не моє, це наше.
Але вся...
А слово «тіло» взагалі якесь непідходяще.
Воно так обмежує.
Отже, «тіло» прибираємо. І «Шейлу» теж.
-А що ж залишиться? -Усе.
Це щось важливіше за мене. І за тебе. Це для нас усіх.
Слухай, а як тобі «Сила в кількості»?
Ну ти даєш, Ґрето, чудово ж!
-Так. -Супер. В яблучко.
Так, ми збираємося разом, бо...
...сила в кількості.
-Потрібні тренери. -Так.
-Потрібні. -Отож.
ШУКАЄМО ТРЕНЕРІВ З ФІТНЕСУ!
Ух ти.
СИЛА В КІЛЬКОСТІ ВИ ПІДТЯГНУТІ?
ЗВЕРНІТЬСЯ ДО ШЕЙЛИ РУБІН МЕНЕДЖЕРА-СУПЕРВІЗОРА
Це важко.
І мені, мабуть, важче, ніж тобі.
У тебе все життя попереду.
Я не хочу тебе обтяжувати.
Егоїстично з мого боку просити тебе поступатися мріями...
щоб ти могла...
застрягнути з татом-одинаком,
який і досі збирає життя по шматках.
Ти заслуговуєш на краще.
Ну добре.
Ти «хотів» побачитися.
Може, ти хотів побачити оце.
-Я... -Для тебе наділа.
Ти не любиш дорогих.
Так, я...
Слухай, Фіделіє...
-А коли повернуться Майя і Реджі? -Деббі. Її звати Деббі.
-Яка різниця? -Слухай...
Так більше не можна.
Я більше не можу з тобою зустрічатися.
Це несправедливо щодо тебе.
Я не хочу тебе обтяжувати.
Твої мрії. І ти заслуговуєш...
Це що, через Реджі?
Деббі. Я щойно виправляв. Ні.
Тоді через Шейлу.
Ну, так, частково.
Їй давно на тебе начхати.
Я не памʼятаю, коли вона востаннє
згадувала твоє імʼя. Чи що ти взагалі існуєш.
Слухай, мені дуже шкода.
Жаль, що все так, але це реальність.
Нічого страшного.
Твоя правда. Не треба нам зустрічатися.
-Ти не засмутилася? -Ні.
Зовсім?
Абсолютно.
Мене можуть звільнити. А я не хочу вилетіти з роботи.
Бо вони нарешті почали вигрібатися з лайна.
Я тренуюся вночі,
так хочу, щоб мене взяли тренеркою.
Тому це добре. Так буде правильно.
А що значить – «вигрібатися з лайна»?
-Що це означає? -Мені не можна розказувати.
Ну, я сподіваюся, ми залишимося друзями?
А в тебе є друзі?
Я...
Було класно.
Ще побачимося.
Дуже засмутилася?
Ще б пак.
Кричала? Плакала? Блювала?
Ти знаєш, це був спокійніший розпач.
Ну, слухай, ти все зробив правильно.
Так. Я...
Ну все, побачимося вранці...
-Що? А ти куди? - ...маленький серцеїд.
Та в мене зустріч з одним другом.
З яким? З Ларрі? Ларрі з 14Б?
Деб, це псих. Він вигулює кролика на повідці.
А ще він добре вміє слухати, самовіддано кохається...
-Ні. - ...і нам не нудно разом.
Та невже? Вам разом не нудно? Не нудно.
Отож, саме так.
Оце й усе, для чого ми живемо на планеті Земля, га?
До чого привели наш вид мільйони років еволюції,
втікати від нудьги?
А знаєш, цілком може бути.
Розваги – недооцінена життєва мета, Бананчику.
Спробуй якось.
Але не з секретаркою колишньої, довбень.
Та пішла ти! Вимітайся!
Вимітайся.
Доню, прокинься.
-Татко? -Так, це я.
Поїдемо до Семмі, поїмо млинців з шоколадними крихтами?
-Я сплю. -Та я знаю.
Поїдемо на млинці посеред ночі.
Гарна розвага буде.
А ти можеш поїхати до Семмі в піжамі.
Як тобі таке? Вперед.
Думаю, ти б сказала
Що дарує мені такі почуття?
- Моя дівчинка - Моя дівчинка
Я говорю...
Чорт!
Тату!
-Майє, ти ціла? Майє? Добре. -Я ціла.
Іди сюди.
Боже мій. Точно?
Точно все добре?
Пробач мені.
Я так шкодую. Це я винен.
Я облажався. Розумієш?
Нічого, татку.
-Нічого поганого не сталося. -Так?
Просто було страшно.
І ми були пристебнуті.
Точно.
Пристебнуті. Твоя правда.
Ти надзвичайна дитина, ти це знаєш?
-Я знаю. -Ти знаєш.
Так.
Це найкращі обійми в моєму житті.
Я так тебе люблю.
Ти моя особлива дівчинка.
Я попрошу тебе зробити щось дуже-дуже важливе для мене.
Добре? Давай не скажемо про це мамі.
Їй не треба знати. Щоб не переживала даремно.
Не треба, щоб мама переживала.
Правда ж? Так.
Саме так. Добре.
Першу філію хочемо відкрити в Анагаймі.
Для підтвердження концепції.
А тоді відкриємо кілька студій у Південній Каліфорнії. Мало-помалу.
Ми віримо, що можна розвиватися в багатьох напрямках.
Що скажеш?
Я думаю, що це прекрасна ідея.
Просто я не знаю...
а вона вилізе з-під столу?
Допоможеш мені готувати тісто для пасти?
Це непогана розвага.
Вибач.
Зазвичай вона балакуча і товариська.
Майє, ти що?
А можна звідти вилізти?
Гра в мишку скінчилася.
Карлос хоче з тобою познайомитися, поговорити.
Нічого. Я надіюся, мишки люблять фетучіні.
Так. Майє, досить.
Вилазь з-під столу.
-Вона такого не робить. -Нормально.
Це не нормально.
Майє. Будь ласка, вилазь з-під столу, негайно.
-Зараз же. -Легше. Нічого страшного.
-Ти не повинна... -Я сама розберуся. Дякую.
У мишу вже не граємося.
-Ми гралися весь день. Перестань. -Тоді... Я почну...
Рахую до трьох.
Раз, два, три.
Телевізор не дивишся. І крекерів теж не буде.
РИБАЛЬСЬКЕ СЕЛИЩЕ
-Як це – вона миша? - Вона не говорить.
Ні слова не сказала, відколи ти її привіз.
А ще вона ховається під меблями
і їсть тільки сир, руками.
Ну, так, доволі мишача поведінка.
А не пробувала спитати, що з нею?
Пробувала, але вона не відповідає, бо...
вона миша.
Ти не знаєш, чому вона така?
Ні, я... Тут вона говорила і гралася нормально.
Може, в мультику таке побачила?
Так. Можливо.
Фізичні вправи – не головне. Ми запропонуємо значно більше.
-Самозахист, медитацію, Ламаз. -Територію зцілення для жінок.
Я не розумію. То вправи – не головне?
Ну, в підсумку вправи – на першому місці,
але ми намагаємося...
Але щойно ви сказали, що ні. Тому...
Може, ще хтось не зрозумів?
Я.
Усе починається з вправ.
Вправи – це початок.
Це каталізатор змін, розвитку, сили.
Сила в кількості. Ось що ми тут будуємо.
Разом.
Сила і потужність.
Приналежність.
Франшиза. Ось кінцева мета.
Щоб жінки не лише викладали наш метод,
а володіли ним і поширили на країну.
І весь світ.
Нарощування мʼязів, багатства. Це щось. Це...
Нереалістично. Навіть божевільно.
Так. Не треба розпорошуватися. Будьмо скромніші.
Але забиті групи, список очікування.
Людям це дуже потрібно.
І якщо не зробимо ми, хтось нас випередить.
-А нам такого не треба. -Твоя правда.
-Це те, чого прагнуть жінки. -І потребують.
-Усе життя. -Просто ще про це не знають!
-Авжеж, це ризик. -Великий розмах.
Фортуна любить зухвалих.
-Так! -Ми можемо! Ми будемо.
Але я більше не можу просити в Ерні грошей.
Тобто можу, але не хочу.
Треба викручуватися без нього.
Так. Цілком з тобою згодна.
Маємо самі знайти гроші. Узяти позику для бізнесу.
Думаєш, зможемо?
Знаю, що зможемо.
Наша бізнес-модель працює.
Як бачите на пʼятій сторінці,
після відкриття наші показники зростали в геометричній прогресії.
Я не бачу.
Жінки в стані стресу.
Вони ходять на роботу, але від них очікують, що і вдома все буде зроблено.
Їм необхідне місце, де можна розслабитися, відпочити, підзарядитися.
Це наш заклад.
Ідеться не про те, щоб влізти в тісні джинси.
Ідеться про здоровʼя і комфорт. Силу і стабільність.
Фітнес – це не мода.
Все більше він стає способом життя.
А «Сила в кількості» прагне заробляти на цьому...
Сер, а ви... Вибачте?
І що далі? Проституція? Крадіжка творів мистецтва?
Гроші дістанемо.
Якби нам дали поговорити з жінкою,
ми б отримали кредит.
Але ні, банки хочуть, щоб жінки каву наливали й переводили чеки в готівку.
Шейло?
А ти куди?
В ІМʼЯ ЛЮБОВІ ДО БОГА
«Коли віруєш в Ісуса Христа,
найважчі та найлегші часи в житті можуть бути благом».
Дякую.
«Усе можливо для тих, хто вірує».
«Якщо ти ніколи не шкодуєш для Господа значної частки свого часу,
Він примножить його».
Аґнес, ліва рука для чилі, права – для Господа.
Я...
Ми можемо поговорити? Це важливо.
Як бачиш, я дуже зайнята.
Харчування. Здоровʼя. Громада.
Саме про це я й прийшла поговорити.
Що тобі, Шейло?
Моя студія. Ми хочемо розширюватися.
Щоб допомагати жінкам. Підіймати їм настрій.
Я знаю, Маріє, що в тебе є труднощі.
У мене є труднощі?
-Що ти можеш знати... -Через мене, принаймні частково.
Але тобі потрібна... Ти заслуговуєш на спільноту однодумців,
яка тебе підтримає так само, як ти підтримуєш їх.
І не бути предметом для молитов,
а мати можливість піти кудись і взяти все у свої руки?
Туди, де тебе бачитимуть.
Де від тебе не відмахнуться і не зневажать, як...
Ходити до тебе на аеробіку?
У цьому й суть. Це щось більше, ніж аеробіка.
Це розширення можливостей. Це зцілення.
І ми хочемо, щоб жінки всюди...
такі жінки, як ти... мали доступ до цієї території.
Ось. Це бізнес-план.
-Там усі деталі... -Навіщо ти мені це даєш?
Бо я знаю, що ти віриш у силу трансформації.
І спасіння.
І я знаю – якщо ти знайдеш хвилинку і переглянеш,
ти зрозумієш, чого саме...
-Я маю передати це Джону. - ...можна досягти.
Це надзвичайна можливість.
І вона може бути дуже вигідна.
І допомогти багатьом жінкам.
Я подумала, якщо він почує від тебе,
-якщо ти мене підтримаєш... -Шейло.
- ...щоб допомогти... -Я маю вертатися до роботи.
Спочатку було зворушливо,
але вона залізла в шафу й не виходить.
Цій миші треба зламати шию мишоловкою.
Господи, Деббі.
Вибач, Бананчику. Ти ж знаєш, я люблю її до нестями.
Просто я трохи переживаю.
Стільки сиру – це шкідливо для травної системи.
Повір бувалій.
Це я винен.
У нашій сімʼї ніхто не засвоює лактози.
Ні, Деббі, я не про сир.
Позавчора вночі ми з Майєю...
ми потрапили в автомобільну аварію.
Господи. Що? Як це?
-Майя не постраждала... -Що?
...але було страшно. І...
я був під мухою.
Денні.
Я напився
і вирішив повезти її на млинці.
Щоб не нудно було.
І облажався, Деб.
Ненавиджу себе за це.
Я попросив її нікому нічого не казати,
бо не хочу, щоб Шейла дізналася.
Ось чому вона тиха, як миша, розумієш?
Я так облажався.
Нічого. Іди сюди. Все владнається. Не переживай.
Люди помиляються.
Я знаю. Знаю. Але це неприпустимо. Страшна помилка.
А я... Було так погано на душі, так самотньо.
І ти пішла.
Чорт, ні.
Деніеле Нейтане Рубін,
в жодному разі не смій звинувачувати в цьому мене.
Я не кажу, що ти винна.
Просто кажу, що якби ти не пішла,
цього могло й не статися.
Ясно, це мені сигнал валити.
-Усе. -Що? Ні, Деббі!
-Перестань. -Ні. Нє-а.
Від мене тут більше шкоди, ніж користі.
Я не це мав на увазі.
Дорослі брат і сестра не повинні жити в одному помешканні.
Це регресія в квадраті.
І твоя витівка зайвий раз це підтверджує.
Я тобі потураю, і ти маєш змогу поводитись як тупий підліток.
Це несправедливо.
Несправедливо щодо цієї дорогоцінної дівчинки.
Будь ласка, не їдь. Я не зможу бути сам.
Ні, ти не хочеш бути сам.
Розумієш? Але будеш, бо де ти дінешся?
А за стареньку Деб не бійся. Я завжди приземляюся на лапи.
-Я й не боюся. -Мене чекає нова робота.
Це радше можливість у сфері торгівлі,
але якщо я стоятиму біля початків цієї компанії,
то можу заробити великі статки.
Ларрі познайомить з потрібними людьми.
Можемо відсвяткувати?
-Трошки? -Ні.
-Крапельку? -Ні.
Боже мій, це така радість.
Я піду в душ.
Добре?
Не знаю, чи ти помітила, але я залишив тут кілька речей.
Алло? Є хтось удома?
Так. Вибач. Я просто задумалася. Це стрес.
Щось нам важко знайти кредит,
а треба відкритися до нового року.
А фінансово ми... Я не знаю...
-Шейло, будь ласка. - ...не стягуємо...
-Що? -Ти більше ні про що не говориш.
Не змушуй мене соромитися своєї амбітності.
Я хочу краще тебе пізнати як людину,
а ти говориш тільки про роботу.
Це сексизм.
Стій, чому...
Ні, я не сексист.
Так кажуть усі сексисти.
І всі кредитні інспектори.
До речі, мене приваблюють амбіції.
Знати, що ти хочеш, і здобувати – це сексуально.
Так, для когось.
Для мене.
Це через того чоловіка?
Високий, білий, наче кочергу ковтнув,
говорив на базарі так, наче ти його власність.
Це через нього?
У мене був з ним роман.
Так. Він одружений, я заміжня.
Але я не могла йому опиратися, бо він хотів.
Хотів бути зверху, хотів мене,
і це мене так заводило, що я ризикнула всім.
Це вплив амбіцій.
Вони роблять людину жаданою.
Задумайся над цим.
Я вже піду.
-Вибач. Карл, я... -Я пішов.
До мене приходила Шейла Рубін.
Що?
Щоб поінформувати про можливість для бізнесу.
Що?
А що це?
Щоб я висловила тобі схвалення.
Її задум може допомогти жінкам.
Таким, як я.
Бо вона знає, що в мене труднощі.
А як вона про це знає?
Я не казав...
Між вами не все скінчено.
І ніколи не скінчиться, правда?
Я думаю, пора.
Для чого?
А ти помолився?
Мені було одкровення.
А насправді нам обом.
Тут усе стало так складно.
Я все ускладнив.
Це справа моїх рук.
Але всі ці речі,
весь цей шум...
Ми купили ту землю, щоб мати свій Едем.
Так, але в майбутньому.
Не так скоро.
А чому?
Хіба це реально? Там можна жити?
Спочатку все буде примітивно, але тяжка праця допоможе відновитися.
Обʼєднає нас.
Ми все залишимо позаду.
Усе, що сталося.
Ти, я і діти.
Більше нікого.
Почнімо спочатку.
ШЕЙЛА РУБІН
Алло.
Це Джон Брім.
Привіт.
Марія розповіла?
Так.
Добре. І... Що скажеш?
Ми їдемо.
Ми з Марією.
І авжеж, з дітьми.
У нас є земля в Мексиці.
Переїжджаємо туди.
Стій, що...
Щоб жити.
Ти переїжджаєш у Мексику?
Так. Завтра вранці.
Ти жартуєш?
Я дзвоню, щоб спитати, як розпорядитися...
Джон, стривай. Не поспішай. Що...
Ти їдеш?
Так.
Назавжди?
Так.
Ні... Не по телефону.
По телефону не слід. Будь ласка.
Якщо це прощання, то...
Шейло.
Це прощання.
Прошу, зустріньмося.
Будь ласка.
Я зробив помилку.
Жахливу помилку.
І мені шкода.
Можемо зайти.
Краще лишитися тут.
Отже, це кінець?
Я більше ніколи тебе не побачу?
Вибач.
-Вибач. Пробач. Я... -Ні.
Мені шкода.
Не шкодуй.
Чекай.
Хтось увімкнув світло у твоїй студії.
Що?
Тебе грабують.
Боже мій.
Тримайся позаду. Можуть бути озброєні.
-Чорт! -Господи!
Вибач, будь ласка.
Привіт.
Джон. Шейло.
Переклад субтитрів: Олена Любенко