הנה היא!
את נרגשת לקראת המופע?
אל תחששי. את תהיי מצוינת.
את מושלמת בתור פסל החירות.
אבא ואני גאים בך מאוד.
ואחרי המופע,
אני צריכה לדבר איתך על משהו חשוב מאוד.
שינויים גדולים מתחוללים.
כולם טובים. כולם...
הלו?
קרלוס?
לא, מצטער. זה רק אני, לא קרלוס.
מה אתה עושה כאן? מה קורה?
אמרנו שניפגש בבית הספר.
כן, ואמרת גם שהתלבושת שלה תהיה בתיק שלה.
הטוגה שם. הכתר שם, אבל הלפיד לא. אין לפיד.
- אני... מה? - אימא?
היי, מתוקה. אוי, אלוהים. את מתרגשת לקראת המופע?
לא.
אל תחששי. את תהיי מצוינת.
תהיי מושלמת כפסל החירות.
לא בלי הלפיד.
אלוהים אדירים. הדופן התחתונה של הספה הזאת מטרידה מאוד.
מתי בפעם האחרונה...
מאיה, היי. את יכולה ללכת לחפש בחדר שלך?
היא לא תמצא אותו שם
כי ארזתי את כל התחפושת בתיק שהיא לקחה לבית שלך.
היית צריך רק לא לאבד אותה, דני.
לעזאזל, אין לנו זמן.
- איזה בלגן. - כן, אנחנו בלחץ עכשיו, שילה.
הזעתי כבר במעיל ספורט אחד. רוצה שאקלקל עוד אחד?
אני רוצה שתפסיק לדפוק כל דבר שאתה נוגע בו.
אני גם רוצה שתפסיק לדפוק כל אחת, כולל העוזרת שלי.
וואו. אני מנסה לעזור למאיה עכשיו
ואת זו שמסיטה את זה לכיוון אחר.
אבל יכולתי לשאול אותך מה לדעתך הדלת המסתובבת של מאהבים
- שאת חושפת... - מצאתי!
את ערכת חיות המשק שלי.
מאיה, חשבנו שמצאת את הלפיד.
לא, הוא לא כאן.
אנחנו לא יודעים בוודאות. עדיין.
אני יכולה לקבל נשנוש?
מתוקה, אני לא חושבת שיש זמן לנשנוש לפני המופע.
אבל אני רעבה.
טוב, אז אולי אכין לך משהו בזריזות.
מה בא לך, חמודה?
לאימא אין דברים טעימים בבית, חמודה,
אז אולי תחשבי על משהו לא טעים.
אולי אבא יכין לך משהו לאכול?
מה דעתך, מתוקה?
בסדר.
זה שינוי גדול, בהחלט.
אבל זו מהות החיים, שינויים ואתגרים...
לא, לא, לא. הו, לא, לא! איך?
אף אחד לא רואה. הוא בכלל לא שם.
הוא אפילו לא גמור. אין לך זמן לתקן אותו.
כבר עשית את זה.
עכשיו שימי לזה סוף.
יש לי רעיון.
אולי נופיע בלי לפיד?
פשוט נעשה פנטומימה. נשחק בכאילו.
הרי כל הצגה היא כזאת בעצם.
די, אל תזייני לה את השכל.
דני, אתה יכול בבקשה לא לגדף מול מאיה?
כן, זה הדבר הכי מזיק שמתרחש כאן.
אני יכולה לדבר איתך רגע?
בסדר.
מה?
לא מקובלות עליי ההאשמות הפסיביות-אגרסיביות שאתה...
מותר לי לדאוג לרווחתה של מאיה.
פשוט עוצרת נשימה ההזיה שאתה חי בה.
לא, לא, את לא תטיחי בי את החרא הזה יותר, טוב?
לא אחרי הוויתורים שעשיתי.
מה בדיוק מנעת מעצמך אי-פעם?
אשמח לקבל רשימה מפורטת של כל הוויתורים שעשית למען המשפחה שלך.
- אז אני אכין לך רשימה! - אבא!
- יש לך עט? - תפסיק לצעוק! אתה מפחיד אותה!
אני? אני מפחיד אותה? אני?
- כן, אתה! - אימא!
נשבר לי הזין מזה שאת מאשימה אותי בכל דבר
שקורה במשפחה הזאת או בעולם הזה.
את יודעת מה? כן, אולי אני מאבד לפיד או שניים מעת לעת,
אבל אני לא אדם רע!
- הטירוף... - מבוגרים!
מאיה, תוציאי את זה מהפה מיד, בבקשה.
מאיה, זה לא מצחיק. תוציאי את זה. שילה?
חומד, תירקי את זה.
- תירקי את זה. - אני לא יכולה. בלעתי אותה.
זה רציני, מאיה. את חייבת לירוק את זה מהפה שלך ברגע זה.
- די! אתה מפחיד אותה. את בסדר. - היא מפחידה אותי.
- היא בסדר. - אנחנו נוסעים לבי"ח ברגע זה.
- מה פתאום. - לא! לא לבית חולים.
לך אין זכות הצבעה. הכנסת לגוף שלך דבר מסוכן מאוד.
אתה בפניקה. תירגע.
ברור שאני בפניקה. ויש לי סיבה טובה. תיישרי קו איתי!
חכה שנייה, בבקשה.
לחכות שנייה כשהבת שלה גוססת מרמות רעילות של פלסטיק חזירים?
בסדר. יודעת מה, מתוקה?
תישארי כאן, בבקשה. אני הולכת לדבר עם אבא רגע.
בוא איתי.
אלוהים! אולי תפסיקי לדחוף אותי?
- אלוהים אדירים. - אתה חייב להתעשת.
אנחנו אפילו לא יודעים ממה החזירה עשויה.
זה יכול להיות עופרת או כספית או בריום.
אנחנו לא יודעים.
יש לי ציפיות לגבי המוות של מאיה.
אשמח שהיא תהיה בת 90 פלוס
ושתהיה מוקפת חברים ובני משפחה.
לא בת שש ומוקפת חיות משק רעילות.
- אז, כן, אני פוחד, טוב? - בסדר. אני מבינה את זה.
אתה מתייחס לזה ברצינות כי זה רציני.
כן. ואני רוצה שזה יצא ממנה מהר.
אנחנו באותו צד. רק...
- תנשום איתי, טוב? - מה?
תשאף מהאף. תנשוף...
מהפה. שאיפה.
עצור לרגע.
עדיין נמצאת אצלנו סדרת האנציקלופדיות שאבא שלך הכריח אותי לקנות?
כן.
בסדר. אחת לחמש דקות בדיקת בטן. איך הבטן שלך עכשיו, מאיה?
אותו דבר. בסדר.
טוב, ותגידי לנו אם משהו משתנה, נכון?
טוב, בריום, מה יש לך לספר לנו? טוב. "בליעה יכולה להוביל
לקריסת איברים ובעיות התפתחותיות."
אבל אנחנו לא בטוחים שזה מכיל בריום.
חוץ מזה, הסיכון גבוה יותר בילדים משום שהמטבוליזם שלהם מהיר יותר
ובריום גם עלול להתלקח ספונטנית. איזה כיף.
אני שונא את המדינה הזאת. בעצם אני שונא את כל המדינות.
תוכל להחזיר את זה לחדר של מאיה, בבקשה?
אני חושב שאם נגלה איפה קנינו את הצעצוע,
אז נגלה את המותג, נמצא את הקופסה ונקרא את התווית,
ואז אני אוכל... אנחנו נוכל לפחד פחות.
נדמה לי שזו הייתה מתנה.
לא נראה לי שהייתי קונה לה צעצוע של חיית משק.
סבתא לולי!
סבתא לולי קנתה לי ערכת משק ליום ההולדת.
באמת? את בטוחה, מתוקה?
היא אמרה, "אימא שלך בחיים לא תקנה לך את זה."
נשמע בדיוק כמו סבתא לולי.
טוב מאוד. כל הכבוד, מאיה.
אני יכול להתקשר. אין לי מטען.
אני בסדר.
טוב.
אבא, בוא הנה!
כן, כן, הוא כאן עכשיו.
הן מדברות עליך.
כי הוא עדיין אבא שלה, ואני...
אולי זה מבלבל אותה. אני לא יודעת. אני...
אימא, אולי די?
אני צריכה שתיזכרי איפה קנית את הערכה כי...
כי מאיה אוהבת אותה כל כך
ותכננתי לתת ערכה כזאת לחברה שלה ליום הולדתה.
איזו חברה? ג'ני ס'? ג'ני ג'? ג'ני...
אל תקטעי את אימא כשהיא משקרת ללולי, טוב?
בדיקת בטן?
אני קצת צריכה קקי.
טוב. זמן לקקי. זה כל מה שאני צריך לשמוע.
עלי.
אני ממש...
אני לא מבינה למה זה...
רגע, מה את קונה?
בבקשה, אימא. לא. בבקשה, אל תנתקי.
זה שטר של עשרה דולר.
זה הרבה כסף.
וכולו שלך אם רק תלכי לשירותים, טוב?
הוא יחכה לך כאן, טוב?
היי, יש מידע מקרואלה?
- דווקא הרבה מידע. - טוב.
היא מצאה את הצ'ק שהיא נתנה לחנות.
זה מרשים.
היא התקשרה ל"צעצועי קלמסון",
- והחנות הייתה סגורה, כמובן. - פחות מרשים.
אבל היא מכירה את גב' קלמסון מקבוצת הגינון שלה,
- אז היא התקשרה אליהם הביתה. - טוב.
והיא דיברה עם מר קלמסון בעצמו.
ערכת חווה ומשק של "קיסטון קולקטיבלס".
סבתא לולי מספקת את הסחורה.
- סליחה. - לא.
- יופי. טוב מאוד. כן. - זה בסדר. כן.
מה אתה עושה?
אני מתקשר לקשישות בדלפק הייעוץ בספרייה,
אז אחלי לי הצלחה.
- אבל עכשיו תשע בערב. - הן שם.
הן שם כל הלילה.
היי.
מה שלומך?
כשהבת שלי תצא סוף סוף מהשירותים,
כל המשפחה תגיע לשם.
ממתקים לקשישות בדלפק הייעוץ, זה בטוח.
טוב, ג'ויס. תודה. ביי.
אלוהים! לא אכפת לי מה אומרים, הספרייה היא מקום מגניב לאללה.
טוב. בשורות טובות?
- בשורות נפלאות. הן מצאו את הערכה. - כן?
הן בדקו את כל החומרים ברשימה. אין שום דבר רעיל.
- יש! אין בריום? - אין בריום!
ובן רגע,
אני שוב מת על המדינה הזאת.
- אוי ואבוי. - אלוהים אדירים.
אני לא יודע מה קרה בקטע של הנשיקה.
אני חושב שלרגע שכחתי מה הם באמת החיים שלי.
זה שום דבר.
אני רק אסירת תודה שפתרנו את הבעיה.
- ביחד. - כן.
אני רוצה שתדע את זה.
כן, גם אני.
כי, את יודעת, זה פשוט...
- ואת תשתלטי על העניינים? - כן.
- את תפקדי על סיירת קקי. - בסדר.
ואני אלך הביתה.
תרימי לי טלפון כשזה יצא. כן.
כן. כן, זה הגיוני.
ממילא אני לא הולכת לישון, אז אתה... כדאי שתלך.
- תנוח קצת. - כן. כן.
אני לא עושה קקי בלי אבא.
זה מקסים מצדך, אבל...
אני רוצה מסיבת פיצות לכל המשפחה או שאין קקי.
היי, בוא תיכנס. אתה לא צריך לחכות בחוץ.
זה 8.50 דולר.
וואו? באמת?
אני מקווה שחלק מזה מחלחל למטה אליך ולשכמותך.
אוי, לעזאזל. לעזאזל, לעזאזל. לא, לא, לא...
חשבתי שיש לי כאן כסף, אבל אין לי.
לאף אחד כאן אין 8.50 דולר?
כן, שתוק. סליחה. כן, לאנשים כאן יש 8.50 דולר.
אשתי לשעבר, לשעבר, נמצאת כאן.
ויש לה הרבה 8.50 דולר כי היא עשירה.
אני סתם דני.
אבל מה שהייתי שמח לא לעשות זה
זה ללכת לבקש מאשתי לשעבר
מול הבת שלי שגם נמצאת כאן...
סכום של 8.5 דולר כדי לשלם על הפיצה, טוב?
תוכל לעזור לי? תוכל להציל את חיי?
אתה מכיר את מותג היוקרה הצרפתי "הרמס"?
זה לא זמין. זה של אימא שלי.
בעצם לא, זה של אשתי.
לשעבר. אלוהים אדירים.
לעזאזל. עבר עליי יום ארוך.
מה קורה כאן עכשיו?
אתה מעשן? כי יש לי גראס. אני יכול לשלם לך ב...
קח את הפיצה.
- אני יכול לקבל אותה? - כן.
אלוהים. טרנט. טרנט, תודה. הצלת אותי.
- תפסיק את החיבוק או שאחזור בי. - כן. כן. כן.
אתה צודק. זה הוגן.
אלוהים...
אני לא יודע אם אכפת לך בכלל, אבל זה נפל בחוץ.
או אולי החביאו את זה בשיחים.
בכל אופן, ייתכן שדרסו אותו. ייתכן שאני דרסתי.
למכירה - גריידי שלדון שלדון ושלדון נדל"ן -
פיצה זולה.
זה יהרוס אותי, אבל אני משלים עם גורלי.
כמו "סקוטס".
- איך את מעזה? - מה זה "סקוטס"?
- הפרה של זכויות האדם. - זו מסעדה בקטלינה,
שהיא אי.
לשם אימא שלך ואני נסענו לירח הדבש.
ירח דבש החופשה שיוצאים אליה אחרי שמתחתנים.
- אני יודעת מה זה ירח דבש. - טוב.
אז אחר צהריים אחד בירח הדבש שלנו,
אבא שלך שכר סירת מפרש
כדי להשיט אותנו
לראות את השקיעה ולשתות שמפניה ו...
- להתנשק וכאלה? - בדיוק.
אבל לפני שהגענו לסירה הלכנו למסעדה, "סקוטס".
ואז הכול השתנה.
כן. אבל לא מיד.
קודם הפלגנו, ואת יודעת, היה יום באמת מקסים.
נכון. שמיים ורודים, מזג אוויר מושלם.
ואז התחיל הקקי.
היה בית שימוש בסירה?
כן, בואי נאמר שבתחילה ההפלגה
היה בית שימוש בסירה,
ובסופה...
אבא שבר את בית השימוש.
טלוויזיה על האסלה. החלום האמריקני.
בטח רייגן עושה בדיוק אותו דבר ברגע זה.
רוצה משקה? כוס יין, בירה?
לא, לא, אני מסודר.
בעצם כן. כן, בטח שאני רוצה.
אין לי מושג למה אמרתי את זה.
איזה סוג של יין את מוזגת בימים אלה?
אני לא רוצה להיכנס לזה עכשיו.
- אני עייפה מאוד. ואני רק... - בסדר.
תכננת לספר לי או פשוט לחכות שאגלה בעצמי?
ברור שהתכוונתי לספר לך. אנחנו צריכים לסכם את הפרטים.
חשבת שלא אכפת לי? שלא יהיו לי רגשות בעניין?
אני יודעת שיש לך. אבל הרגשות שלך הם לא...
הם כבר לא תפקידי.
זה הוא?
את עוברת לגור עם החבר שלך?
אני לא חייבת להגיד לך.
קרלוס ואני נפרדנו.
קניתי בית בחוף הים.
ב... לא ה...
הבית שדיברנו עליו והלכנו לראות?
בלוס אנג'לס. סנטה מוניקה.
שילה, את שונאת את לוס אנג'לס.
עברנו לסאן דייגו כי את שונאת את לוס אנג'לס.
אני מתחילה מחדש. דף חלק.
כמובן. נרכש ומומן ע"י ג'ון ברים.
נרכש ומומן על ידי. לך תזדיין.
בסך הכול נפרדנו באותו לילה.
לא שאני צריכה לספק לך הסברים.
בזמן שאתה שכבת עם העוזרת שלי.
מה זאת אומרת "נפרדתם"?
הוא הולך להיות פונדמנטליסט עם אשתו עם משפחתו.
ואיך את מתמודדת עם זה?
באמת אכפת לך?
כן. תמיד.
אני כועסת. ואני מקנאה.
כן, גם אני.
לא בה, בו.
שיש לו משהו יציב כל כך להישען עליו.
כן, זה נשמע טוב.
אני חושבת שזה יוצא.
נו, מישהו רוצה להגיד משהו?
היי, יודעת מה? למה לא ניתן לך את הכבוד.
מגיע לך.
אני אוהבת אותך מכאן עד השמיים
אני אוהב אותך בחיבוק בשתי ידיים
אני אוהבת אותך, ילדה גדולה שלי.
אוהב אותך, מאיה. אל תשתני לעולם.
אני אוהבת אותך, אימא.
ואני סולחת לך, אבא.
לא התכוונת לנהוג מפחיד. לילה טוב.
ואני מצטער.
- לא אכפת לי. לא. - לא? לא?
לא, לא אכפת לי.
עשיתי טעות. אני מצטער.
זה לא משהו...
להמשיך לדבר עד אינסוף.
אני לא...
את יודעת, בדיעבד אני שמח שלא אימצנו כלב.
גם אני, אני חושבת.
דבר אחד יותר מדי שצריך להחזיק בחיים.
אז בגלל זה היא הייתה עכבר.
כן. אני מרגיש חרא בגלל זה.
מה זה כבר ישנה?
לא כלום.
מטיאס הילי. דיברת פעם עם מאיה עליו?
עד כדי כך אתה נואש להחליף נושא?
כן, מן הסתם.
לא. חס וחלילה. למה שאדבר איתה?
כי הוא חלק מסיפור חייך.
את יודעת, הלכתי להרצאה שלו על סטואיציזם רק כדי לעשות דווקא.
אני לא חושב שהוא שם לב או שהיה אכפת לו.
עצבן אותי כל כך שהוא... שהוא הציע לך נישואים ושאת הסכמת.
אבל לא התחתנתי איתו.
וגם אתה יצאת עם מישהי.
אלן מפרסנו.
סטודנטית אחרת, לא ראש חוג.
אבל רק אותך רציתי.
אל תעשה את זה.
את לא עושה את זה?
אף פעם את לא נזכרת בעבר וחושבת על התקופה הזאת?
אני משתדלת שלא. אני הולכת קדימה.
זה בדיוק העניין. ולכן אני צריכה התחלה חדשה, פשוט כדי...
את משתדלת שלא. זה אומר שלפעמים את...
- אני לא מתגעגעת ל... - רומן שלנו.
זה מה שזה היה. את ואני. ככה התחלנו.
הרומן החשאי שלנו.
אני יודעת מה זה היה. אני לא חושבת על זה.
אני לא מאמין לך.
עד היום לא ראיתי אותך מאושרת יותר משהיית אז.
היינו ילדים. ילדים הם מאושרים. שיחקנו בכאילו.
היינו מאוהבים, עשינו אהבה.
והיינו בני 20. לא ממש ילדים.
זו לא הייתה המציאות.
אהבת את זה.
אל תגיד לי מה אני אוהבת.
אתה כבר לא יודע מה אני אוהבת. יש לי דברים אחרים.
- העבודה שלי. - בימים ההם.
חוץ מזה, כל חיי שיקרתי לאנשים בנוגע לרגשות שלי.
אני מצטיינת בזה. תמיד הצטיינתי בזה.
אל תעשי את זה.
אל תקטיני את מה שהיה לנו בבועה שלנו.
הכרתי אותך לפני ולפנים באותם ימים.
וזה היה משהו מיוחד.
זה נגמר בינינו, דני.
כן, אני יודע. תאמיני לי.
אני מדבר על הכרת טובה, טוב?
ואני בטוח שגם ג'ון ברים היה אסיר תודה על הבועה שהייתה לך איתנו.
אתה רוצה לריב? זה העניין?
לא, לא רוצה לריב. אני רק...
אני רוצה שתודי שמה שהיה אז היה אמיתי וטוב.
בסדר. בסדר. אז זה היה טוב.
אולי בועה היא המקום היחיד שטוב לי בו.
זה מה שאתה טוען?
לא, אני לא חושב כך.
עדיף שאלך.
אתה מספיק שתוי כדי לנהוג?
איזו שנינות.
נשארתי יותר מדי.
לא.
נהפוך הוא. אני חושבת שסוף סוף אתה מדבר בהיגיון.
רומן הוא באמת המקסימום שאני יכולה לקוות לו בחיי האהבה שלי.
ממודר, סקסי אבל מבייש, זמני, מועד לכישלון.
הדבר היחיד שאני יכולה להיות נשואה לו הוא העבודה שלי, נכון?
אז עדיף שאעבור ללוס אנג'לס כי שם כולם נוראיים כמוני.
אל תגידי את זה.
אני נוראית. אני אדם נוראי.
תן לי להראות לך.
לא, בוא. בוא איתי.
תן לי להראות לך.
קרלוס הוא אדם טוב. כך לפחות אמרת.
ובחרת בו. אז ודאי יש לזה משמעות.
כן, הוא אדם טוב. אבל אני לא.
זו אני, גברת החירות. שקרנית מחורבנת.
- התעלומה נפתרה. כן. - כן.
שכחתי שלא סיימתי אותו,
ושכחתי שלא שמתי אותו בתיק,
אז קברתי אותו.
אנשים טובים לא עושים את זה לבנות שלהם.
אנשים טובים לא קיימים. טוב?
זה רק מיתוס. כולם בעיקר נוראיים.
הנה. מקרה לדוגמה. תראי את זה.
- הייתי כאן קודם, ו... - רחרחת בחדר שלי?
כן, רחרחתי בחדר שלך
ושימח אותי מאוד לגלות ששמרת את זה,
שזה היה חשוב לך, אף שאימא שלי נתנה לך את זה
ואפילו לא חיבבת אותה. ובצדק.
אבל שמרת את זה. הכנסתי את זה לכיס שלי.
אני אדם נוראי.
אימא שלך לא נתנה לי את זה.
זה מבת דודתי ג'ודי כשהייתי שושבינה בחתונה שלה.
לא. לא, אימא שלי נתנה לך את זה כשהיית כלה בחתונה שלנו.
טוב, אני לא זוכרת שום דבר כזה כי אני אדם נוראי.
- לא נכון. - לעזאזל!
דני, בבקשה, תפסיק לחשוב שאתה מכיר אותי כי אתה לא מכיר אותי, טוב?
- אף אחד לא מכיר אותי. - לעזאזל!
לכל הרוחות!
אסדר לך מיטה על הספה.
חוסר השינה ייראה על העור שלך מחר.
את לא רוצה שהוא ייכנס לכאן.
את לא רוצה שהוא ייכנס.
את לא רוצה.
זה נגמר. לך לישון.
היי.
- היי. - כן?
עדיף שאלך לחדר שלי, אתה יודע, בגלל מאיה.
- כן. - כן.
כן. אנחנו לא רוצים שהיא תקבל רושם מוטעה.
- בטח נורא מסריח לי מהפה. - לא, בכלל לא. אני...
כן.
לי מסריח נורא.
היי, את...
באמת התכוונת למה שאמרת, שאני לא מכיר אותך באמת?
הנה זה שוב. הצורך הזה.
את לא צריכה לתת לו את זה. את לא חייבת לו כלום.
דני, אתה מכיר אותי כמו כל אחד אחר.
כן.
תרגום: גלית אקסלרד