טוב. בואי ננסה את זה עוד פעם אחת.
היי. כן. שמי שילה רובין.
כבר שמעת עליי? אתה צוחק.
לא היה לי מושג שמישהו יודע מי אני.
כמה מביך.
אני רק מדריכת כושר, אבל אני אוהבת את עבודתי.
השמלה? היא כבר ישנה.
האמת היא שהיא ממש נוחה. זה דגם שאני...
רק רגע.
טוב, את לא יכולה להתחבא כאן כל הערב.
הגיע הזמן לצאת לקרב. לדפוק הופעה.
ציצים למעלה, עליונית למטה.
זהו זה. קטן עלייך.
כתפיים לאחור.
טוב, ההצגה מתחילה.
ראית הכול, חמודה?
לא נראה שיש כאן מישהי שמהווה איום.
לא שיש כאן תחרות מי-יודע-מה.
זה סן דייגו פה, לא פריז. ועדיין.
בואי נלך.
ברור שהוא רוצה ללכת. זאת לא המסיבה שלו.
הוא יכול להקדיש לך שתי דקות. את הקדשת לו את 20 השנה האחרונות.
מתאבנים? -לא, תודה.
ילדה טובה. תישארי רעבה. תישארי ממוקדת. הנה הוא.
היי.
אתם חייבים להכיר את הסוס החדש באורווה של סטאל-גרונר.
ולא סתם סוס, סייחה.
אל תישברי. את צריכה אותו.
אני שמח להכיר לך כמה מחברייך לעסקי היזמות.
יש לנו את רונלד בקר
עם קורס התיווך שובר הקופות "חופש כלכלי ב-50 יום"...
רוקו סנט וינסנט, עם "הסוף לכאבי הגב",
וסנדי פיטוסקי, שהוא איום כפול,
עם "גינון פשוט" ו"ייבוש מזון למתחילים".
אלוהים, חשבתי שנשים הן משעממות.
רבותיי, הרשו לי להציג את הגוף שמאחורי "באדי ביי שילה",
שילה רובין. -אני שמחה להכיר את כולכם.
זאת חתיכת שמלה פצצתית.
מה זה הצבע הזה?
ברווז גומי? -צהוב.
אוגי, אני אשמח למצוא זמן לדבר איתך
על קמפיין השיווק לקראת ההשקה. -אוגי!
נהדר. כן, נקבע פגישה. -אוגי!
היי, רובי ידידי! היי.
תיהני.
אוגי ממונה על הרכש.
ברגע שהוא דג אותך, הוא עובר לדג השמן הבא.
ייבוש מזון?
כן. מכרתי 20,000 יחידות ברבעון השלישי אשתקד, אז...
אל תשפטי לפני שתייבשי!
בואי נלך. -עוד שתי שאלות.
מה את עושה ביום שלישי הבא, והאם את אוהבת סטייק טרטר?
לא. תודה.
תישארי ממוקדת. עיניים על המטרה.
אנחנו עוד לא שם.
אני יודעת שהערב הזה לא היה הבילוי הכי מרגש בחייך, אבל...
כן, טוב, זה בלשון המעטה, כי זה היה מבאס ברמות על.
חשבתי שפגשתי אנשים בורים ומייאשים בחיי,
אבל מתברר שאפילו לא גירדתי את פני השטח.
טוב, גם לי לא היה קל כל אותן שנים
ללכת לאירועים האקדמיים שלך. -כן.
אבל עשיתי את זה בשבילך.
כן. והערכתי את זה.
נכון? לא הערכתי?
הוא לא צריך שתעני לו.
דיברתי עם אחת מהן, ניסיתי לנהל שיחה,
והיא אומרת לי, "אני הייתי פעם דמוקרטית."
ואמרתי, "כן? מה קרה?"
והיא פשוט משכה בכתפיה. פשוט משכה בכתפיה וצחקה.
כאילו זאת בדיחה שהיא פשוט ויתרה
והחליטה ללכת עם העדר.
כאילו זה מצחיק שיש לנו שחקן, מתחזה, בתור נשיא.
עוד לא.
את יודעת, אנשים חשבו שאידי אמין הוא בדיחה,
עד שהוא התחיל לירות באנשים ברחוב.
ואז מה קרה? הפתעה. זה כבר לא כזה מצחיק.
רק עוד קצת.
לא שציפיתי שהם ידעו מה קורה באוגנדה.
הם לא יודעים מה קורה בחצר האחורית שלהם.
הסרת הפיקוח הממשלתי מתעשיית הנפט... -את קרובה.
רק עוד קצת. -קידוחים, בצורת, הרס.
דברים כאלה שהמוח הקטן שלהם
אפילו לא מסוגל להתחיל להבין.
כשתהיי על קרקע בטוחה...
פשוט לא ייאמן.
אלוהים. אלוהים! -אוי, שיט.
תסתכל על הכביש. -באמת? מה אתה עושה?
נתקלנו במהמורה. אני מצטער. -לא נכון.
תירגעי. תירגעי. -כן נכון, טוב?
אני מאוד לחוץ עכשיו.
המסיבה הזאת לא הייתה לי קלה.
אני עדיין מעכל את ההפסד בבחירות.
ולבוא ולגלות שהקהילה הפנתה עורף,
לא לי, כי אני לא המרכז כאן,
היא הפנתה עורף לערכים שאני מייצג.
זה כואב. זה מה שזה.
זה כואב מאוד.
אני שונאת אותך!
סליחה? -אני שונאת אותך כל כך עכשיו,
בכל הווייתי. אני...
אני פשוט... אני שונאת את הצורה שלך.
טוב. אני לא יודע אם את מנסה להיות מצחיקה...
לא. -טוב.
כל כך נמאס לי מהשטויות שלך.
יש לך מצב רוח. אני מבין.
לא, אתה לא מבין. אתה לא מבין בכלל.
כן. אני לא מבין.
הלו! את באה?
לא.
שילה, השמרטפית שם למעלה, טוב?
אני לא יודע איך לדבר איתה, ואני די שתוי.
שנינו אמרנו דברים. בואי פשוט נלך לישון.
נדבר על זה בבוקר, טוב? בואי.
שילה, בואי נלך.
יופי.
לא. שילה.
שילה, צאי מהלימוזינה.
נהג, אתה יכול לנסוע. תודה. -לא. לא.
הלו, הלו!
טוב. לאן את הולכת עכשיו לעזאזל?
פשוט נהדר.
שיחת טלפון אחת יכולה להיות הצעד הראשון
במסע לגילוי האני החדש שלך.
שיטת "גלגל הארוחות" היא כל כך פשוטה, שאפילו אני יכול ליישם אותה.
כל מה שצריך זה לסובב כדי לרזות.
וכדי לפשט את הדברים עוד יותר,
ניתן להזמין את ספר הבישול שלי, "לרזות ולהאמין עם וינסנט גרין".
כל המתכונים שלי הוכנו בקפידה והם מזינים, טעימים
ומעל הכול, קלים.
בדיוק כמוני.
ואם תתקשרו עכשיו תקבלו מאיתנו, חינם אין כסף,
אספקה חודשית של "הירוקים של ויני".
שמעתם נכון. תוסף המולטי-ויטמין החדש שלי, הטבעי לחלוטין.
גלולות הפלא הקטנות האלה יספקו לכם את כל התמיכה התזונתית הדרושה
כדי להישאר רזים ובריאים.
לא תצטרפו אליי כדי לתפוס שליטה על הגוף ועל החיים שלכם?
כל מה שצריך זה להתקשר היום.
היי, את ערה? סליחה.
לא ידעתי אם את ערה או לא. את ערה?
כן. עכשיו את ערה.
והכנתי לך קפה.
האמת היא שהוא הכין את עצמו. הוא על טיימר.
ארני והגדג'טים שלו.
בכל אופן, חשבתי שנוכל לדבר.
אם את מוכנה, ואם לא, זה בסדר גמור גם כן.
רק... את בסדר?
כי כשהגעת הנה אתמול בלילה, לא נראית בסדר.
אבל אני לא רוצה לחטט. אז...
לא. תודה על הקפה.
ותודה שנתת לי לישון כאן, בביתן האירוח שלכם.
פשוט הייתי צריכה קצת זמן לעצמי.
כן, כמובן. אין שום בעיה. למעשה אני שמחה מאוד.
הוא שלך כל זמן שתצטרכי.
וזה לא ענייני. אז...
אבל אני פה אם את רוצה לדבר,
ואני מבטיחה שלא אומר כלום ורק אקשיב.
רק רציתי קצת...
מרחב. -זמן.
את יודעת, כדי לחשוב על החיים שלי. -על הנישואים, עם דני.
כן, שיל, חיכינו לזה מאז הבחירות.
והיה כל כך קשה לראות אותך
ולדעת שכל כך לא טוב לך ושאת מרגישה לכודה ו...
לא, שקט.
פשוט עכשיו זה הזמן המושלם לעזוב אותו.
ואני יודעת, אני יודעת, "גרטה, זה אף פעם לא הזמן המושלם,"
עם מאיה וכל זה, אבל...
בחייך, את מתחילה לכבוש את השוק ו...
אני עוד לא מוכנה לעזוב אותו.
אני אעזוב אותו, בקרוב. אבל עוד לא.
כן, כמובן. אני מצטערת.
כן. אבל אם תצטרכי עורך דין, ארני מכיר לא מעט.
ואחת מהם היא אישה. והיא לגמרי פטישה.
אז ברגע שתהיי מוכנה, אני כאן. סגנית רב-חובל בספינת הגירושים.
את יודעת, מה שאני באמת צריכה זה טרמפ הביתה.
ואולי גם סוכרזית?
אוי, כמובן, כן. אין שום בעיה.
ואת יודעת מה?
את נראית כל כך חמודה בחולצת הקולג' שלי.
קחי לך אותה. אני נותנת לך אותה. -תודה. היא נעימה.
היא שלך. אני אוהבת אותך.
לא, אני... לא התכוונתי לזה ככה... -אני יודעת, אני יודעת.
אני פשוט מאמינה בך. כאילו, ממש.
ו... אני אביא לך סוכרזית.
תודה. -אז פשוט... תנוחי לך. טוב.
זאת לא הייתה התוכנית, אבל זה המצב.
את פתחת את הדלת. עכשיו תיכנסי.
תגידי לו מה את רוצה, מה את צריכה.
אל תוותרי, לשם שינוי. תגידי את זה.
לעזאזל.
שיט. היי. -היי.
היי, אמא. אנחנו אוכלים ארוחת בוקר.
חמודה, קמת מוקדם.
אבא הכין פנקייק.
כן, ואמא חזרה מהפגישה שלה.
וואו.
הם כל כך טעימים. תאכלי גם.
אני תכף אוכל, חמודה.
אני רק צריכה לדבר רגע עם אבא.
טוב.
כן, את רוצה קפה קודם? הכנתי קנקן.
אני צריכה לדבר איתך.
בסדר.
תגידי את זה. מה את מרגישה, מה את צריכה.
לא התכוונתי לפלוט את כל הדברים שאמרתי אתמול.
אל תתנצלי. -לא התכוונתי להתנצל.
אבל אנחנו צריכים למצוא זמן לשבת ו...
אין צורך, כי את צודקת במה שאמרת.
שמעתי אותך. ואני שומע אותך.
אבל לא אמרתי לך מה... -את רוצה שאשתנה.
וזה בדיוק מה שיקרה, כי מותק...
הייתי אידיוט.
למה? כי הרשו לי להיות.
במערכת שוביניסטית אכזרית ולא הוגנת
שכן, לקחתי בה חלק פעיל.
אבל זה נפסק עכשיו. החל מהיום, אני אמלא את חלקי.
אני אפצה על ההזנחה של בני מיני.
כל מה שצריך. הבישול, הניקיון, ענייני הלימודים של מאיה.
אני משחרר אותך לחופשי.
אני רוצה שתצאי לעולם ואני רוצה שתקדמי את הסרט שלך.
זאת קלטת וידאו. -מה שזה לא יהיה.
עכשיו תורך להיות המפרנסת בבית. ותורי להישאר בבית ולדאוג לו.
אבל אני לא רוצה שתאמיני לי, טוב?
אני אוכיח לך את זה. אני אעמוד מאחורי דבריי.
ואני אראה לך שאני יכול להשתנות.
אם תיתני לי הזדמנות.
את חייבת. את יכולה לעשות את זה?
את יכולה לתת לי הזדמנות להראות לך שאני יכול להשתנות,
ואני יכול לצמוח ואני יכול להתפתח, בבקשה? -אני...
אלא אם כן, כמובן, יש מישהו אחר, ואז...
זה העניין? יש לך מישהו אחר?
לא. אני...
בסדר. -בסדר?
מותק. מותק.
שיט.
תודה, יקירתי.
עוד שתיים.
אני חושבת שהגיע הזמן לעשות הפסקה.
יש כבר מספיק שמיכות.
צריך עוד לבדוק את תאריך התפוגה של קופסאות השימורים.
ולבדוק את מסכות הגז.
אבל את בטח מותשת. אני יכול לעשות את זה.
זה יעזור לי מאוד. לנו.
אבל תוכל לסיים בקרוב?
אני יודעת שאתה רוצה להתכונן ללידה...
לא רק ללידה.
לכל מה שאבינו שבשמים צופן לנו בחוכמתו.
אני... אני דואגת לך.
אתה עובד קשה כל כך.
עובד כפליים בעבודה ואחר כך בכנסייה.
לא אכפת לי לעזור.
אני רק רוצה לוודא שזה לא יותר מדי בשבילך,
שאתה לא מנסה להוכיח משהו.
בטח לא לי.
אולי תלכי למטבח? שתי לימונדה.
אני תכף מצטרף אלייך.
כמובן.
לכופף ברכיים...
כתפיים לאחור, לחייך. תראי להם להם קצת ציצים ושיניים.
את מתחרה בקוביות גבינה. זה לא אמור להיות קשה.
היי!
זאת אני. אני זו היא.
תרצי לשמוע עוד על הקלטת?
לא? בסדר.
תורידי את הלחץ בכמה דרגות. שאנשים לא ייבהלו.
היי, את מתעניינת בכושר?
לא, רק בגבינה. טוב לדעת.
היי, קווין. אתה קווין, נכון?
קב, מה שבא לך.
קב, תוכל לומר לי מה זה המכשיר הזה שלך?
נראה לי שהוא עוקב אחרי המעורבות.
כאילו, עצירות ורכישות.
ואיזו מידה של מעורבות אמורה להיות לי?
אבא רק אמר לי לספור.
אבא? אז אוגי הוא אבא שלך?
רציתי עבודה משרדית.
אבל הוא אמר שהכי טוב לצאת לשטח.
יופי. קוטלגת רשמית כסוג ב'.
אם אקנה את זה, אני איראה כמוך?
לא יודעת. היית רוצה? היית רוצה להיראות כמוני?
לא, אני... סתם צחקתי.
אתה בטוח? כי גם גברים יכולים לעשות אימון אירובי.
ובביתך שלך,
במכשיר הווידאו שלך, אתה יכול לעשות ולהיות מה שאתה רוצה.
מה איתך?
אתה רוצה להיכנס לכושר? אולי אשתך רוצה?
אני לא נשוי. -עדיין לא.
אולי תיקח את זה הביתה ותנסה?
אני מבטיחה לכם שתראו תוצאות בתוך כמה שבועות.
זו תוכנית כושר שמועילה ללב ב-9.95 דולר, והיא כיפית מאוד.
כן, כמובן, בבקשה.
תודה.
טוב.
קדימה. הולכים לגן.
טוב.
- אין חנייה בחוף גן ילדים "רגליים בחול" -
תראי.
נדנדת צמיג.
הצעצוע המושלם במגרש המשחקים.
אי אפשר לשפר אותו כי הוא כבר מושלם.
פשוט, טהור, עגול, נצחי.
ותאים אישיים, די!
למה למבוגרים אין כאלה? חלל קטן שהוא רק שלך.
הכי הגיוני בעיניי.
היי. אתה רוצה לחם דלעת?
את צוחקת? כן, אני אשמח.
הוא טרי מהבוקר. -מהבוקר?
זה לא לחם דלעת. זאת פרוסה של גן עדן.
אני רוצה את המתכון. -כמובן.
אז מה? לאבא יש יום חופש?
קצת יותר מיום אחד.
החלטתי להשתלט על הגזרה הביתית בזמן שהאישה הולכת לעבוד,
ואני נהנה מכל רגע, כן.
יש לי יותר זמן עם מאיה.
ילדה כל כך מיוחדת. היא אמרה הבוקר את הדבר הכי מצחיק בעולם.
היי, גרטה, בואי. את חייבת לשמוע.
סיפרתי לה שמאיה אמרה את הדבר הכי מצחיק בעולם הבוקר.
כן, כל הילדים מצחיקים בעיני ההורים שלהם.
אולי פחות בעיני שאר ההורים.
עשיתי לך משהו, גרטה?
לי? לא.
תראי, אני חדש במשחק הזה, זה ברור, אבל אני מוכן להקשיב וללמוד.
אתה יודע מה? כדאי לך להירשם לוועדת הסיוע לנזקקים יחד איתי.
זה המון עבודה ואף אחד לא מתייחס.
אלא אם כן אתה מפשל ואז כולם באים אליך בטענות.
נכון, וונדה?
כן. -רצית ללכת להביא קפה?
היית בדרך, או... -אם הייתי בדרך... בטח.
מדהים. תודה.
תודה רבה. -כן.
נו, אז לרשום אותך? נפגשים פעמיים בשבוע.
אמרת פעמיים? -אתה בסדר?
פעמיים בשבוע? -כן. שתי פעמים.
נהדר, כן. זה נשמע כיף.
תרשמי אותי.
תודה. שלום. -תיהני.
אז מה, הפסקת צהריים?
לא אכפת לי להמשיך לעבוד.
עד 12:00, נגיד? עדיין יש הרבה תנועת לקוחות.
אוכלים בצהריים, לא רגע לפני.
אני פשוט די רעב.
וראיתי מסעדה סינית מעבר לכביש שנראית בסדר.
רוצה לקפוץ לשם?
בדיוק אכלת אפרסק ויוגורט,
אז אין ארוחת צהריים. עדיין לא. -לא.
או שאני יכול להביא לך טייק אוויי, אם את רוצה?
צונאמי של מלח ושומן שיתנחל לך בגוף
למשך כל היום? -לא, תודה, אבל תיהנה לך.
טוב.
ואולי תוכלי לצאת גם את להפסקה. מגיע לך.
אמר בנו העצלן של הבוס. -כן, בהחלט.
טוב מאוד, להמשיך ככה, בנות.
גם הבנים. להזיז את הזרועות בקצב. להזיז!
צריך לתת גז אם רוצים פאקינג להיכנס לקצב!
שיט. אפשר לצנזר את זה, נכון, בובון?
כן, שום בעיה. תמשיכי להחליק.
- מצלם -
תמשיכו להתנועע מצד לצד.
כאן זה קורה.
מרגישים את האנרגיה הזאת?
החוט שנמתח מהגלגלים עד לראש, מותק.
זה הקסם של גלגיליות הכושר.
זה אימון לכל הגוף. בלי מאמצים ובלי כאבים.
מה שאתם רואים עכשיו זה קצב מתון ויציב. לכו על זה!
בואו נתכונן להצלבות רגליים.
זה צעד מתקדם, אז תצטרפו אליי כשתהיו מוכנים.
אין מה למהר.
בעוד ארבע, שלוש, שתיים, אחת!
שיט, בובון. אתה בסדר?
בחיי.
בחיי. אני בסדר.
אני רק צריך לעשות איזו הפסקונת. להתארגן מחדש.
זה לא עובד. אני עדיין שונאת אותה לאללה.
אני שונאת אותה. אני שונאת אותה על זה שהיא גנבה ממני וגרמה לכך שפינו אותנו.
היי, היי, היי, היי.
באן, היי. מה אנחנו אומרים על הכעס הזה שלך?
שאני צריכה להשתמש בו כדי לשרוף לה את הבית.
אני צוחקת.
שזאת אנרגיה רעה.
אנרגיה רעה מאוד!
אבל זה קשה, לחזור ולהאמין.
היה לי חלום, והיא באה וחטפה לי אותו.
ועכשיו יש לך משהו עוד יותר אדיר.
מה אם הוא לא אדיר?
הוא כן, והוא שלנו.
אז אולי תביאי לי את נייר הדבק?
אני אתקן את הדבר הזה תוך עשר דקות, בובה.
אוי ואבוי, הדבר הזה הרבה יותר גרוע ממה שחשבתי.
לא יודעת, אני לא אזיע?
כן, אבל זאת הרגשה טובה. זה משחרר.
לא יהיו לי שרירים נפוחים?
לא בהכרח.
בעלי לא רוצה שיהיו לי שרירים נפוחים.
אין לי שרירים נפוחים. -לא נראה לי.
אבל יש לי טונוס שרירים.
את יודעת איפה יש פודרה?
ממש לא.
זה לילדים? -זה בשבילך.
אין לי זמן לעצמי יותר.
זה מה שיפה באימוני כושר ביתיים,
את יכולה לעשות את זה בזמן שהילדים מנמנמים.
זה הזמן שאני מנקה את הבית.
אבל מתי את מפנה זמן לצרכים שלך?
אני עושה הכול. -לגוף שלך.
עכשיו אני צריכה גם להתאמן? -בעיניי זה ממריץ.
אני מרגישה כל כך טוב אחר כך, כאילו אני יכולה לכבוש את העולם.
אני רק מנסה לעבור את היום.
שלוש, ארבע...
ארבע, שלוש, שתיים, אחת. קחו את זה...
כששילה ואני הכרנו היא הייתה האמביציוזית בינינו.
היא הייתה זאת עם כל התקוות והחלומות לעתיד.
ואז הגיעו הפשרות.
דבר ראשון, היא עברה הנה בשביל העבודה שלי, ואז התינוקת.
היא התחילה והפסיקה את לימודי התואר השני שלה שלוש פעמים למעני.
כל השנים אני מדבר על הלנות שכר ועל זכויות עובדים,
לומד על צ'ה ועל צ'אבס.
ומה עם הנשים?
מה עם הקושי וההקרבה שלהן?
האם הן לא זכאיות לחתור אחר מעט מהחלום האמריקאי החמקמק
כמוך וכמוני?
אז ג'רי, זה לא יתאפשר אלא אם גברים, כמוך וכמוני, ייתנו דוגמה.
יסירו את עול העבדות הביתית מצווארן.
וזה בדיוק מה שבכוונתי לעשות.
אז זה הנאום?
כלומר, כן. זה לא נאום. -בסדר.
אני רק... -הבנתי אותך.
אז יש לי שאלה אליך.
זה בולשיט? -מה?
כל הרעיונות שחשבנו עליהם... -מה אתה עושה?
ג'רי, תפסיק. -בחודשים האחרונים.
אכפת לך בכלל מכל זה?
זה יותר משאלה אחת, בסדר?
אתה יודע מה אני שואל אותך, ידידי.
האם צוות החשיבה שלנו אמיתי, או שהוא רק איזה פרס ניחומים
לאגו הפגוע שלך אחרי שהפסדת בבחירות?
בסדר, כן, הוא אמיתי.
אבל גם המשפחה שלי אמיתית. -הנה זה, הנה זה.
והנישואים שלי, בסדר?
הנישואים?
לאישה שנטשה אותך בליל הבחירות.
יש לה קשיים משלה, כן. -כן.
ולפעמים היא צריכה את הספייס שלה, אבל היא תמיד חוזרת.
עד כה לפחות.
אבל מי יודע לאן תיקח אותה קדחת ריקודי הכושר הזאת?
אולי בפעם הבאה שהיא תזרוק אותך זה יהיה לתמיד.
ג'רי, עם כל הכבוד,
אני לא בדיוק צריך ממך עצות על זוגיות ארוכת טווח.
זה כואב, אבל הוגן.
זאת האמת. -כן.
ג'רי, לעזאזל, בנאדם. תראה, היי, תפסיק.
תפסיק. -הם שלי.
אני לא מדבר על נטישה של המטרות שלנו.
אתה כן.
אני מדבר על לבלות יותר זמן עם הבת שלי.
לנהל לוח זמנים גמיש יותר, בסדר?
אתה ואני, אנחנו עדיין יכולים להשיג כל מטרה.
גם אני יכולתי לעזוב, אבל נשארתי.
המשכתי להאמין בך.
באמת? היו לך הרבה אפשרויות, ג'רי?
שיט.
היו הרבה אנשים שהזמינו אותך לבוא
ולהחנות את הוואן שלך בשביל החנייה שלהם לפרק זמן בלתי מוגבל?
היו לי אפשרויות, טוב?
שם בבית, הייתה לי אפשרות אחת אמיתית מאוד ורצינית.
לעזאזל, גבר. אני לא רוצה לריב איתך.
אני גם לא רוצה לראות אותך מוותר, מוכר את עצמך, מתפשר...
אל תבקש ממני לבחור בינך ובין המשפחה שלי.
בסדר. לא, שמעתי אותך.
שמעתי אותך הכי פאקינג ברור.
תראה, אני לא אומר שאני יודע יותר ממך.
אני רק אומר שנשים הן פאקינג מסתוריות.
כולן. לא רק היא.
כולן.
שמור על עצמך, אחי.
אני מזהיר מראש. הצבע והסאונד בסיסיים. העריכה גולמית לאללה.
פשוט תראה לי את הצילומים.
אבל כשנסיים את העבודה את תגידי, "שילה מה?
השם הזה לא מוכר לי משום פאקינג מקום.
היא למדה איתי בבית ספר, או..."
אתה מוכן להפעיל את הקלטת? -טוב.
ותזדרז. אני מתה פה. הספה הזאת מלאה חול.
אני כל הזמן אומר פה לחבר'ה, "תשתמשו במקלחת שבחוץ."
זה צינור.
יש לו אפשרות התזה.
הנה זה בא.
תמשיכו להתנועע מצד לצד.
כאן זה קורה. -אהלן.
מרגישים את האנרגיה הזאת? -זה אדיר.
החוט שנמתח מהגלגלים... -את נראית כל כך טוב, בובה.
אוי, לא.
קייקס! טורק! פבלו!
מי האידיוט שהתעסק לנו עם הקלטת?
מה קורה?
מה קרה לקלטת שלנו, איש?
אין לי מושג. אני טיפוס של ויניל.
תגידו, ראיתם את השמפו נגד כינים?
אוי ואבוי.
כן, לכולנו יש כינים ומנדבושקס עוד פעם.
פאק! פאק!
אחי.
חביבי.
כן. כן. -אני לא יודע. טוב.
לא רע.
אמרתי לך שאתה תאהב את זה. -קדימה.
אתה לא אוכל אפילו חתיכת סושי אחת? -נו, למה לא?
כי אני לא דולפין, קודם כול.
סליחה, חמודה. תעשי מה שאת רוצה.
כמובן, את לא צריכה את רשותי.
תודה. כך אעשה.
היי, ממש נחמד מצדכם לבוא בכל זאת.
בכל זאת?
לא. אנחנו פשוט...
תכננו לבוא הנה כל כך מזמן, לפני שאתם...
פשוט כל כך נחמד שכולנו יחד. זה הכול.
כן. -כן.
כן.
אז ספרי לנו על הקלטת שלך, שילה.
עושה רושם שחברת ההפקה שאת עובדת איתה...
סטאל-גרונר.
כן. עושה רושם שהם שולחים אותך לעבוד קשה.
כן. לא תיארתי לעצמי עד כמה כל נושא המכירות יהיה... באחריותי.
זה הכול מכירות, מה שלא תעשי.
תרכובות פוליאורתן. כושר.
פוליטיקה.
אני ממש לא רואה את זה ככה. כלומר...
אם הם מעמידים לרשותך משאבים, והם אכן מעמידים,
זה אומר שהם מאמינים בך.
כן. הם יודעים לזהות השקעה טובה.
כן.
אני חושבת שהגישה שלהם קצת כללית מדי.
הם שלחו אותי לכל מיני מקומות שיש בהם נשים, אבל...
חנות המכולת, המספרה...
לשם נשים הולכות כדי לבצע מטלות, נכון? -כן.
אין להן מצב רוח לקניות.
ברצינות, זאת הגאונות של הקניון.
הוא מעניק לקניות תחושה של מותרות.
במקום עוד מטלה שאת צריכה למחוק מהרשימה.
זאת רק הבחנה קטנה.
הבחנה טובה, לא?
כן. -כן.
אנשים משלמים ליועצים מהרווארד תמורת הרבה פחות.
ומה איתך, דני?
איך כל זה מבחינתך? יש לכם עזרה בבית?
כן. אני.
אני העזרה בבית.
ואני נהנה מזה.
זה יצירתי ומעניין.
ואני חושב שהגיע הזמן שאני אראה לאישה הזאת שיושבת לצדי
שאני יכול להתפתח.
אני מקווה שכולם השאירו מקום לקינוח. מגדה הכינה פלאן.
אני מקווה שהוא יאהב אתכם. -זה "אני מקווה שתאהבו אותו."
סליחה.
איזה יופי. אני מצפה לכך בקוצר רוח.
אתה עדיין מדבר מצוין.
לעולם לא אשכח כמה התרשמנו כשבאת למקסיקו.
הגרינגו הזה! איזו שפה, איזה גובה! המיסיונר החתיך.
אוי, די. את מביכה אותי. זה היה מזמן.
אנחנו לא רוצים לשעמם את הילדים עם הסיפורים הישנים שלנו.
אני לא משתעמם. אנחנו אוהבים את הסיפורים שלך, דודה מגדה.
מכירים את הסיפור על הפעם הראשונה שאבא שלכם טעם טמלה...
אנחנו מדברים אנגלית בבית הזה.
סליחה.
- שמפו לטיפול בכינים -
טוב, חברים. אני יודעת מה אתם מרגישים.
גם אני מרגישה את זה. אתם מרגישים שהגעתם לקצה גבול היכולת.
אתם מוכנים להרים ידיים.
אז אני רוצה להגיד לכם משהו. ברגע זה, במקום הזה.
אתם לא צריכים להאמין בעצמכם, טוב?
אני אעשה את זה בשבילכם.
אני אתן לכם את הביטחון ואת האנרגיה כדי לא להישבר.
ולהסתובב.
שתיים, שלוש, ארבע.
- "באדי ביי שילה" לשפר את עצמך! -
תסמכו עליי. תעשו כמוני.
אל תסתכלו לי בעיניים. תסתכלו בעיניים שלכם.
תמצאו את עצמכם. רק לכם יש את הכוח לשנות את עצמכם.
אולי זה לא יקרה היום. אולי זה לא יקרה מחר.
אבל זכרו את דבריי, אתם תרגישו את השינוי.
אתם תרגישו את הכוח.
ואתם תרגישו את הגאווה כשתדעו שלא ויתרתם.
עשיתם את זה. השלמתם את המשימה.
אתם איתי? אני לא שומעת אתכם.
אני רוצה שתגידו את זה. אתם איתי?
מותק.
זה נעים לך?
את צריכה להגיד לי, טוב?
אני לא יכול להשתפר אם לא תגידי לי מה את אוהבת.
יופי. את יכולה לעשות את זה.
אל תוותרי עדיין.
תעשי כמוני עוד פעם אחת.
אני מבטיחה שזה הסוף. את יכולה לעשות את זה.
רק עוד פעם אחת.
ואז זה נגמר. ואת סיימת.
בעוד חמש, ארבע, שלוש, שתיים,
ו... הנה זה בא.
תרגום: מרב שמבן