FIRE MÅNEDER TIDLIGERE
RESERVERET TIL JOHN BREEM
Åh nej.
Mr. Breem. Jeg så dig ikke. Du er en sniger.
Femsekundersreglen, ikke?
Men kun hvis man måtte spise herinde, hvilket vi ikke må, så den ryger derned.
-Hvad kan jeg hjælpe med? -Et bånd fra i aftes. Fra kamera otte.
Der mangler nogle varer fra Sassy Colors.
-Har der været røveri? -Vi vil ikke forhaste os med årsagen.
Det kan være en vaskebjørn. De tager ting. En af dem flåede ansigtet af min vens kat.
-Tommy. -Båndet.
Pokkers.
Nogen må have glemt at sætte et i.
Og den person blev oplært af mig.
Jeg tager det fulde ansvar.
Jeg skylder dig og de gode folk i Sassy Colors en undskyldning.
-Jeg dummede mig. -Vi lærer af vores fejl.
Men… lad være med at begå samme fejl to gange.
Det har du mit ord på.
Hav det godt.
Godt. Lad os komme til sagen.
-Kors i røven! -Nemlig.
Mormonbossen gokker den af i sit eget storcenter.
De må ikke engang rive den af derhjemme.
-Hvad? -Ja.
-Det er ren ondskab. -Du har ikke set det bedste.
Se den liderlige husmor, der triller ærten. Lige der. Der.
Se.
Hold da op. Det er intimt.
Og også meget offentligt. Hvorfor gør de dog det?
Tja, du ved… Måske blev de revet med af stemningen.
Virkelig meget. Bossen ved, hvor kameraerne er.
Han installerede dem selv.
Han kom forbi for at se på det i morges, men desværre…
…havde et bonghoved glemt at sætte bånd i. Han var meget taknemmelig for den fejl.
Det var han sikkert.
-Godt set, mand. -Tak. Jeg søger bare historier.
FIRE MÅNEDER TIDLIGERE
3 MÅNEDER TIDLIGERE - 2 MÅNEDER TIDLIGERE - 1 MÅNED TIDLIGERE - I DAG
-Skat. Det er… Det er… -Ja?
-Det kan redde os. -Ja?
Du gode… Du godeste.
Du godeste!
Søde.
Kors…
Godmorgen. Du skræmte mig.
Hvor er far?
På badeværelset, tror jeg. Hvilken slags æg vil du have?
Fars.
Søde, jeg ved, det var hårdt at se mig lidt trist og syg,
men jeg har det bedre nu, så jeg kan lave lige det, du vil have.
-Jeg vil bare have cornflakes. -Okay. Perfekt.
Af far.
Vil du straffe mig nu? Bare vent. Du aner ikke, hvad der venter.
Godt så. Godmorgen.
Solen er oppe. Mor er oppe. Hvad er der til morgenmad?
Cornflakes, og du skal servere dem.
Det kan jeg godt klare. Lad os se, hvor hurtigt jeg kan gøre det.
-Lynfarmand! -En, to!
Husk, jeg er væk hele dagen. Jeg har et vigtigt møde i Los Angeles.
Vi har også en ret vigtig dag. Ikke sandt? Jeg har meldt hende til De små kadetter.
Havde vi ikke besluttet, at det var lidt for paramilitært?
Ja, men nogle af mødrene talte om det under afleveringen, så jeg tænkte fint.
-Værsgo, søde. -Nå, nogle mødre?
Ja.
-Såsom Wanda? -Ja. Hun var der.
Hun var en af dem. Hvorfor? Er du jaloux?
Fortæl, hvem du er, og hvad du laver.
Jeg var spejder som barn, og jeg elskede det.
-De gav os foldeknive. De store. -Jeg vil også have en kniv.
Naturligvis. Gid jeg stadig havde min. Jeg havde den i en skede.
Og vi skød med pile. Bare vent. Det føles skønt.
-Du har bilen i dag, for Greta kører mig. -Hvorhen?
-Til mødet i L.A. -Vi skal spise, hvis du vil af sted.
Han er ligeglad. Det her er din drøm. Ene og alene.
Vil du have en kop? Den er friskbrygget.
Det var for sjov. Jeg ved det godt.
Undskyld, jeg kommer uanmeldt.
Det holdt din far også af at gøre.
Spontane besøg får os til at føle os… mindre skyldige, ikke?
Kom ind.
Jeg ved ikke med den her spadseredragt.
Jeg stilede efter bestyrelseschef, men føler mig som brudens mor.
Jeg er vild med stilen. Den perfekte blanding af professionel
og "Du er så køn, jeg vil dræbe dig".
-Hej. -Hej. Det er jo fitnessprinsessen.
Du ser lige så godt ud uden, som du gør i en gymnastikdragt.
Så du ser godt ud, men hvordan har du det efter alt det, du har været igennem?
-Jeg er veludhvilet. -Strålende.
Jeg er ivrig efter at tale med dig om mine idéer for kommende tiltag.
Det er vel nok vidunderligt. Du interesserer dig for strategi.
Det gør de færreste talenter.
Jeg har forberedt en oversigt.
For det første elsker jeg det, du har sat mig til indtil nu.
Messer og personlige optrædener.
Men jeg er fokuseret på, at min forretning skal vokse sig større end hobbymarkedet
og blive en slags livsstilsvaremærke.
Vi kan sagtens diskutere, hvad der skal ske med din næste video.
Måske en ny jazzet skrifttype på omslaget.
Jeg vil gerne udvide med træningsudstyr, tøj og kogebøger.
Det står på oversigten. En køreplan for mit livsstilsvaremærke.
Dit livsstilsvaremærke?
Vi betragter dig som et vigtigt medlem af Stahl/Grunner-familien af varemærker.
Han føler sig truet. Fremstil det som hans idé.
Kan du huske, da du talte om at gøre mig til et kendt navn?
Det her er bare måden at gøre det på. Blot lidt hurtigere, end du planlagde.
Nu skal du høre.
Jeg kaster et blik på dine idéer og spørger baglandet.
Jeg troede, du var baglandet. Derfor ville jeg mødes med dig.
Jeg tager del i beslutningen, men grundlæggerne har også noget at sige.
Lever de stadig?
Ja. Mr. Stahl og mr. Grunner er ganske levende.
Primært mr. Stahl.
Han kommer herind de fleste uger, åbner sin post og spiser sin suppe.
Nuvel…
Kender du Vinnie Green?
Han har de her lange fjernsynsreklamer.
Jeg kender til reklameudsendelser. Jeg sover ikke.
-Så må du vel have set ham? -Ja, han er yderst mindeværdig.
Livlig. En sand personlighed.
Hvorfor ikke bare sige "bøsse"?
Han begyndte med et videobånd,
og nu sælger han et vægttabssystem direkte til forbrugerne.
Han appellerer til en helt anderledes… gruppe af befolkningen, end vi gør.
Vi er en familievirksomhed. Hvis du forstår.
Hvis? Jeg er ikke idiot.
Om man vil det eller ej, så er direkte salg fremtiden.
Og jeg taler ikke om tusindvis af enheder. Jeg taler om millioner. Millioner.
Kan du se det for dig, Auggie? Det kan jeg.
Ved du, hvad jeg ser?
At du skrev kontrakt med os. Kan du huske det?
Jeg vil ikke sige, du står i gæld til os, men det gør du altså.
Du står i gæld til os.
Og da vi allerede har lagt en del ud grundet dine seneste vanskeligheder…
Jeg havde et helbredsproblem.
-Det var ude af mine hænder. -Du skal følge planen. Vores plan.
Tak for besøget.
Oppefra…
…og nedefra.
Og så… I har gættet det!
Oppefra og nedefra igen.
Jeg øvede det på samme måde med min mor.
Og min mor øvede det på samme måde med sin mor.
-Er det ikke utroligt? -Jo.
-Hvad kommer så? Oppefra! -Du…
Korrekt. Nedefra.
Beklager, men hun har sat dem til at sy.
Og ikke engang rigtig syning, men snydesyning. Det er ynkeligt.
-Hun ser ud til at more sig. -Fordi hun ikke ved bedre.
At se de små piger blive oplært i huslig, underdanig opførsel i så ung en alder…
Bør de først lære det, når de er ældre? Måske i deres første ægteskab?
Nej, det skal slet ikke ske. Det ville være bedst.
Oppefra…
Hold op, hvor er den god.
Jeg er ikke engang havregryn med rosin-typen, men den er fremragende.
-Tak. -Ja.
Du har ikke nævnt noget om det, der skete i fjernsynet.
Jeg vidste ikke, om du var tilfreds med indslaget på PBS.
Jeg hørte ikke fra dig. Jeg hørte fra mange andre.
Et talentbureau ringede for at tale med mig om Leo.
"Min søn skal ikke reklamere for burgere."
Ja, det var… udmærket. Det var fint. Og Leo gjorde det godt.
Okay.
Skal jeg være ærlig? Det var ret skuffende.
I stedet for at tale om rigtige problemer valgte de at fremhæve et nuttet barn.
Det var følelsesmanipulation frem for substans,
hvilket sker, hver gang man kombinerer fjernsyn og politik.
Godt, så du er misundelig på en 12-årig?
Det er noget af en oversimplificering.
Jeg havde på fornemmelsen, at du var en nar.
-Og det var ikke blot en fornemmelse. -Hvad? Vil du høre, hvad jeg er?
Jeg er direkte. Jeg siger det, som det er, og det volder mig tit problemer.
Hvad skal jeg gøre? Jeg kan ikke undskylde stærke meninger om en organisation, der…
Far! Kan du lide min?
Jeg…
Jeg elsker dig, søde.
Jeg elsker dig.
At spørge baglandet er en anden måde at sige nej på.
Hold dig til planen. Glem alt om nye idéer.
Måske. Men måske skal de bare lige overveje det.
Ernie tager sig god tid med nye idéer. Det sker.
De tror, de er klogere end mig.
-Og de prøver slet ikke… -Glem det.
Han sagde, de var en familievirksomhed. De ved intet om familier eller kvinder.
-Hvad vi ønsker, og hvordan vi tænker… -Jeg er vild med den taske.
Kan du forestille dig mig med den?
Ja, jeg kan. Du bør købe den. Forkæl dig selv.
Det kan jeg ikke. Eller jeg kan godt, men det går ikke. Den er for dyr.
Det er ikke vigtigt. Undskyld. Jeg lytter.
Jeg bør bare være taknemmelig for, at jeg fik lov at lave videoen.
Jeg bør gøre, hvad de beder mig om, for de er eksperterne.
Det tror du ikke på.
-Køb tasken. -Det kan jeg ikke.
Jeg bør ikke. Den er alt for dyr.
Du er rig.
Det føles bare ikke som mig. Gud, vi må tilbage, ikke? Det var sjovt.
Kan vi gøre et sidste stop?
Du er den eneste, der kunne gå med den viden i fire måneder.
Min renhjertede skat.
Jeg bryder mig ikke om at dømme folks valg. Det er deres valg.
Og nogle træffer dumme valg, som de bøder for.
Det var det, der fik mig overtalt. Handlinger har konsekvenser.
Bygger man en havn, dræber man bølgen.
Stjæler man min piges trin, er man falsk. Og hvis man røvrender os, så…
Se. Nu kommer han.
-Du er dødlækker sådan her. Fokuseret… -Du skal ikke distrahere mig fra arbejdet.
Vi har nok at se til. Vi skal se, hvad vi har at gøre med.
Vent lidt. Det er ikke Breem. Det er…
…konen.
Selv om det da er godt at se dig, skal vi så tage fat på det, du kommer for?
-Jeg kan ikke sige det med sikkerhed. -Spændende indledning.
Ikke at det er vigtigt for mig. Menneskeligt selskab er altid velkomment.
Jeg er kendt for at tale med mågerne nu og da, så…
-Hvordan foregår det? -Asymmetrisk.
De er elendige til at lytte.
Du, John.
Grundet kapitalindsprøjtninger i marinaprojektet vil dit udbytte…
Udbyttet over hele linjen for alle de oprindelige investorer
vil være mindre end i de tidligere kvartaler, så…
Det lyder godt, John.
Det lyder godt.
Jeg har lyst til at begå samme fejl.
Altså jeg har både lyst og ikke lyst til at begå den samme fejl som ham.
Som… far begik.
Du er nødt til at være mere specifik.
-Nu har vi chancen. Kom. -Okay.
Kom nu!
Hej. Mr. Green? Undskyld, jeg forstyrrer…
Nej, nej, de damer. Vi skriver ikke autografer i dag. Nej.
Men jeg elsker jer. Sikken skøn blazer.
Tak. Jeg har brug for at tale med dig.
-Om hvad, kære? -Bare om, hvordan du blev dig.
Sådan, fjols.
Lad os give frokost. Vi har kun brug for en time.
Vi fordobler hans konsulenttakst.
Tror du, det er det, vi har ventet på?
-Det er det måske. -Ved du, hvad der venter dig senere?
-Hvad er nu det? Åh, skat. -Det vil jeg ikke gå glip af.
Jeg vil ikke gå glip af det.
Du milde.
Med tiden holdt Porter helt op med at gå med sin.
-Det her var hans. -Det er sgu da løgn!
Undskyld.
Gid I to…
Gid han havde holdt sig på dydens sti.
Du ved måske, hvad det vil sige, men det gør jeg bestemt ikke.
Ja, det gør jeg bestemt.
-Tillykke. Det må være dejligt. -Det er det ikke. Ikke længere.
Jeg ser andre stier. Andre…
Jeg ved snart ikke.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal sige, John. Ærlig talt.
Men vi var i al fald glade for vores ordning.
-Det var vi. -En lykkelig mand ville ikke…
Han var ulykkelig af andre grunde.
Hans liv gav ham ikke alt det, han havde behov for.
Men jeg har overhovedet ikke følt mig ansvarlig for, hvad han manglede.
-For hvad han havde behov for. -Hvad havde han behov for?
Hvad har du behov for?
En, der kan sige, det er i orden at vende alt ryggen.
-Det er der aldrig nogen, der vil sige. -Næh.
Jeg må hellere komme af sted.
Men nu, hvor du har sagt det højt…
-Hun må have brugt flere tusind derinde. -Penge betyder intet for de mennesker.
Kan du se, hvad jeg mener? Hvor meget skal vi bede om?
Der er vist ingen øvre grænse.
Hun kan ikke engang bære alle sine poser. Det giver mig kvalme.
Jeg får altid dressingen ved siden af. Ellers er det hele spildt.
Man tager en smuk salat og drukner den i sukker og fedt.
For slet ikke at nævne Cobb-salat. Det er en bacon-oste-burger uden bolle.
Vi arbejder på fedtfri salatdressinger, men vi justerer stadig smagene.
Marika går meget op i smag.
-Og Marika er? -Den smukke kvinde, jeg deler hjem med.
Du godeste.
-Jeg er nysgerrig… -Min far kom tomhændet til landet.
Han vaskede op på en restaurant og sov på gulvet.
Han arbejdede sig op til at eje 40 sandwichbutikker i hele Syden.
Han ønskede, jeg fulgte i hans fodspor, men jeg havde andre planer.
Har han ingen pauseknap?
…på dansegulvet. Dans var min lidenskab.
Men ingen ville hyre mig som danser, når jeg lignede en damptromle.
Jeg var stor.
Det sker, når man tvinges til at arbejde dag og nat i en sandwichbutik.
-Din far må være stolt af dig nu. -Vi taler ikke sammen.
Jeg er fitnessinstruktør.
Jeg begyndte i et center, og jeg lavede min første…
Jeg ved, hvem du er. Jeg har set videoen.
-Træningen. -Hold da op. Tak.
Han gav dig ingen kompliment.
Marika viser mig af og til ting, hun tror, vil interessere mig.
Det var lidt af et tilfælde.
Jeg forelskede mig i effekten af aerobic, og det ville jeg dele med andre.
Jeg har også danset.
-Ballet? Ud fra din figur. -Ja.
Jeg kan højst få benet op på en skammel. Det gik an i moderne eller jazz.
Jeg var egentlig nysgerrig efter at vide, hvordan du gik fra video til fjernsyn.
Jeg har svært ved at få mine folk til at lytte til forslag.
-Det er nemt. Jeg har ingen folk. -Hvordan har du så…
For fem år siden arbejdede jeg i et dansecenter
og bad til en forfremmelse fra receptionen, og så…
…mødte jeg Marika. Og hun troede på mig.
Andet skulle der ikke til for at få kontrol over mit liv og min fremtid.
En smuk kvinde, som virkelig troede på mig.
Jeg har kontrol over mit eget navn og min egen virksomhed.
Og ingen fortæller mig, hvad jeg skal gøre eller sige.
Bortset fra Marika?
Alle har brug for en partner. I har hinanden, hvilket er en begyndelse.
Vi er ikke sammen. Vi er bare veninder.
Jeg ville elske at have mere kontrol, men jeg har en kontrakt med Stahl/Grunner.
Nogle af os er aldrig klar til at forlade fars hus,
hvor ufølsom eller ondskabsfuld far end var over for os. Har jeg ikke ret?
Nemt gæt. Han kender dig ikke.
Det ved jeg, jeg har, for jeg oplevede det også.
Lad dig ikke narre af det billige trick.
Du godeste. Det har du da vist.
Undskyld. Jeg hader bare at se dig…
Du fortjener bare bedre, end hvad du nøjes med.
Har hun ret? Gør du det?
-Ingen træffer beslutninger. -…behandle folk sådan.
Jeg laver en kollektion af træningsbukser, som hedder Vinnies Skinnies.
Det er et patenteret fugttransporterende stof, som vil revolutionere fitnesstøj.
Jeg vil meget gerne tale med dig om at blive en af vores salgspartnere.
Marika kan kontakte dig, hvis du er interesseret?
-Hun så bare… -Ja.
…ud som min mor, efter at hun havde set på uret under hele middagen
og var blevet mere og mere anspændt.
Ja.
Det her kan forvolde slem smerte. Vi kan lukke op for en verden af lidelse.
Jeg vil ikke være sådan en, der går rundt og sårer folk.
Især ikke børn.
Nej, det kan jeg ikke have på samvittigheden.
Børn er uskyldige. Det eneste rene i denne verden.
Men på mange måder…
…er vi på børnenes side.
De sårede hende. De sårede dem. Det var ikke os.
Vi begik én fejl.
Da vi meldte os til videoklubben?
Da vi lod Sheila overbevise os om, at hun havde magten.
Men vi har retfærdigheden på vores side, og den kan man ikke købe.
Hallo?
Sådan! Flot.
-Ja. Sådan skal det være. -Jubi!
-Hva… Hej med jer. -Hej.
Hvad foregår der herude?
Tja, De små kadetter var ikke helt som forventet, så vi tog sagen i egen hånd.
-Hvad med dig? Hvordan gik din dag? -Jeg… Den var ikke så langt fra det der.
Er det ufarligt, skat?
Nej. Det er meningen. Det er ret farligt.
-Det er jo knive. -Okay.
Lad os prøve igen.
Bøj albuen, sigt efter træet, og kast så hårdt, som du kan.
Sådan!
Bunny. Tyler. Jeg ventede ikke at se jer.
Har du spørgsmål til noterne til mine øvelser?
-Nej. Jeg vil ikke lave dine øvelser. -Jeg troede, vi var nået til enighed.
Så opdagede jeg, at checken var for lille. Omtrent 24.500 dollars for lille.
Hør nu… Jeg har sagt, jeg blev inspireret af din undervisning.
Jeg nød den. Men det var kun starten.
Jeg skylder dig ikke noget. Det, jeg har skabt, tilhører kun mig.
Nej, det gør ej, Sheila. Men det er ikke derfor, vi er her.
Vi er her på grund af det, du og den snerpede mormon laver
på det her overvågningsbånd fra storcenteret.
Da I onanerede på fineste vis.
Skat! Hvem er det?
Det… er bare en dørsælger. Jeg kommer lige straks.
I bluffer.
-Nej, jeg er dårlig til at lyve. -Han har intet pokerfjæs.
Jeg har altid syntes, du var ret kold, men offentlig onani med en gift mand?
Mormoner må ikke engang onanere.
Hvem vil lære at være sund af en, der er så langt ude?
Femogtyve tusind.
Ellers sender vi det til hans kone, dine forretningspartnere og Danny.
En uge.
Enten får vi penge, eller også bliver du tilintetgjort.
Uanset hvad, så er vi helt oppe at køre.
Åh gud.
Tekster af: Cecilie Hassenkam