4 MÅNEDER TIDLIGERE
Å, nei.
Mr. Breem. Jeg så ikke at du kom.
Du kommer listende. Femsekunders-regelen gjelder vel?
Men bare hvis det var lov å spise her. Og det er det jo ikke.
Hva kan jeg hjelpe med?
Jeg trenger opptakene fra i går kveld. Kamera åtte.
Sassy Colors har varer på avveie.
Var det innbrudd der?
Vi vil ikke trekke forhastede slutninger.
En vaskebjørn, kanskje? En av dem rev ansiktet av katten til en kompis.
-Tommy. -Opptaket, ja.
Å, faen.
Noen må ha glemt å sette i kassetten.
Og den noen ble opplært av meg.
Jeg tar det hele og fulle ansvar.
Jeg skylder både deg og Sassy Colors en unnskyldning.
Jeg dreit meg ut.
Vi lærer av våre feil.
Bare ikke gjør samme feil igjen.
Sir, det lover jeg.
Ha det godt, sir.
Ja vel, da fortsetter vi der vi slapp.
Men i helsike!
Helsike er riktig, bror.
Mormonersjefen runker på kjøpesenteret.
De får ikke runke hjemme, engang.
-Hæ? -Ja.
-Det er jo bare slemt. -Du har ikke sett det beste ennå.
Se på husmoren som står der og koser seg.
Se der.
Hun står der.
Der.
Oi. Det var intimt.
Og veldig offentlig. Hvorfor gjør de sånt?
Kanskje de bare ble revet med.
Skikkelig også. Sjefen vet hvor det er kameraer.
Han installerte dem selv.
Han kom for å sjekke i morges, men dessverre
hadde noen glemt å sette i kassett.
Han tok det veldig pent.
Ja, det vil jeg tro.
Bra sett, bror.
Takk, bror. Jeg har blikk for sånt.
4 MÅNEDER TIDLIGERE
3 MÅNEDER - 2 MÅNEDER - 1 MÅNED - I DAG
Elskling.
-Dette er... -Ja?
-Dette kan redde oss. -Ja?
Å, herre...
Å, herregud.
Herregud!
Å, herregud.
Lille venn.
Herregud.
God morgen.
Du skremte meg.
Hvor er pappa?
På badet, tror jeg.
Hva slags egg vil du ha?
Pappas.
Vennen, jeg vet det var vanskelig å se meg litt trist og syk,
men nå er jeg bedre. Så jeg kan lage alt du har lyst på.
-Jeg vil bare ha frokostblanding. -OK. Perfekt.
Av pappa.
Du tror du vil straffe meg nå? Bare vent. Du aner ikke.
Jaha. God morgen.
Både sola og mamma er oppe. Hva er det til frokost?
-Frokostblanding. Hun vil at du skal lage. -OK. Det kan jeg.
Skal vi se hvor rask jeg kan være. Pappa-lynet!
Én! To!
Du husker at jeg er borte hele dagen? Jeg har et viktig møte i Los Angeles.
Vi har også en ganske viktig dag.
Ikke sant?
-Småspeideren. Jeg meldte henne på. -Syntes vi ikke det var litt for militært?
Ja, men noen av mødrene snakket om det på skolen,
så jeg tenkte vi kunne prøve.
-Noen av mødrene, du? -Vær så god.
Ja.
Wanda?
Ja, hun var der.
Hun var en av dem. Hvordan det? Sjalu?
Fortell hvem du er, hva du gjør.
Jeg var speider da jeg var liten, og jeg elsket det.
Vi fikk foldekniver. Store.
Jeg vil ha kniv.
Klart du vil. Skulle ønske jeg hadde min ennå. Jeg hadde den i slire.
Og så fikk vi skyte med pil og bue.
Bare vent til du får prøve. Det er så kult.
-Du kan ha bilen i dag, for Greta kjører. -Hvor da?
-Til møtet i L.A. -Hvis du vil være med, må du spise.
Han trenger ikke å bry seg. Det er din drøm, bare din.
Vil du ha en kopp? Nybrygget.
-Jeg bare tuller. Jeg vet det. -Beklager at jeg kommer uanmeldt.
Det gjorde faren din også.
Spontane besøk gir ikke like... dårlig samvittighet, gjør de vel?
Kom inn.
Jeg tror jeg valgte feil drakt.
Jeg ville kle meg som en styreleder, men føler meg mer som brudens mor.
Jeg elsker det.
En perfekt blanding av proff og at du er så lekker at jeg vil drepe deg.
-Hei. -Hei. Trimmens kronprinsesse.
Du er like lekker uten trikot som med.
Du ser bra ut. Men hvordan har du det etter alt du har vært gjennom?
-Uthvilt. -Glimrende.
Jeg har gledet meg til å snakke med deg om ideene jeg har videre.
Det er kjempefint.
Du er interessert i strategi. Det er ikke mange av klientene som er det.
Jeg har gjort klar en oversikt.
La meg først si at jeg elsker oppgavene jeg har fått.
Messer og opptredener.
Men jeg vil utvikle virksomheten min utover de rene treningsvideoene
og bli en merkevare innen livsstil.
Vi kan snakke om neste video. Kanskje en jazzete, ny bokstavtype til omslaget?
Jeg har lyst til å begynne med treningsutstyr, klær og kokebøker.
Alt står i oversikten.
En plan til mitt eget livsstilsmerke.
Ditt livsstilsmerke?
Vi oppfatter deg som en viktig del av Stahl/Grunners merkevarefamilie.
Han føler seg truet. Lat som det er hans idé.
Du snakket jo om å gjøre meg til et kjent navn.
Det handler egentlig bare om det.
Kanskje bare litt raskere.
Vet du hva?
Jeg kan se på ideene dine og høre med sjefene.
Jeg ba om et møte fordi jeg trodde du var sjefen.
Vel, jeg er en av sjefene, men eierne er med og bestemmer.
Lever de fortsatt?
Ja da. Mr. Stahl og Mr. Grunner er i full vigør.
Mest Mr. Stahl.
Han er her nesten hver uke, åpner post og spiser suppe.
Vel...
Kjenner du til Vinnie Green?
Han sender lange reklameinnslag på TV.
Jeg er godt kjent med den typen TV-salg. Jeg sover ikke.
Da må du jo ha sett ham.
Ja da, han er lett å huske.
Livlig. En ordentlig skrue.
Han vil virkelig ikke si homo.
Han begynte med en video,
og nå selger han et helt slankeopplegg rett til kundene.
Han appellerer til en helt annen... sektor av befolkningen enn vi gjør.
Vi er et familiefirma, hvis du skjønner hva jeg mener.
Jeg er ikke idiot.
Du kan si hva du vil om det, men direktesalg er fremtiden.
Og jeg snakker ikke om noen tusen enheter.
Jeg snakker om flere millioner. Kan du se det for deg, Auggie? For det kan jeg.
Vet du hva jeg kan se?
Deg som skriver kontrakt med oss.
Husker du det?
Jeg vil ikke si at du står i gjeld til oss, men det gjør du.
Og siden vi allerede har tapt penger på problemene dine...
Jeg ble syk.
-Det var umulig å forutse. -Så vi må be deg
holde deg til planen. Vår plan.
Takk for at du kom.
Over.
Og under.
Og dere gjettet riktig!
Over og under igjen.
Jeg satt sånn og øvet med moren min.
Og moren min øvet med moren sin.
-Forstår dere hvor fint det er? -Ja.
-Hva kommer nå? Over! -Du?
Det er riktig. Under.
Beklager, men de sitter og syr.
Og de syr ikke på ordentlig, engang. De bare later som, og det er patetisk.
-Det ser ut som hun koser seg. -Fordi hun ikke vet bedre.
Å se disse jentene lære
å bli huslige og lydige allerede som så små...
Du syns de skal vente til de er litt eldre? Kanskje til de gifter seg?
Nei, jeg vil ikke at de skal lære det i det hele tatt.
Det ville vært best.
Over...
Oi! Kjempegod.
Jeg er ikke så glad i havre og rosin, men den var nydelig.
-Ja. -Takk.
Du har ikke sagt noe om det vi gjorde på TV.
Var du fornøyd med innslaget på PBS SoCal? Jeg hørte ikke noe fra deg.
Jeg hørte fra veldig mange andre.
En fyr fra et talentbyrå ringte og ville snakke om Leo.
-Sønnen min skal ikke selge burgere på TV. -Ja. Nei. Det var...
Det var bra. Fint. Og Leo var kjempeflink.
OK.
Helt ærlig? Det var egentlig skuffende.
Istedenfor å ta opp viktige temaer dyttet de frem en søt unge.
Det var følelsesmessig manipulasjon.
Sånn blir det alltid når du blander TV og politikk.
Så du er misunnelig på en 12-åring?
Nå overforenkler du poenget mitt.
Innerst inne følte jeg på meg at du var en kødd.
Ikke helt innerst inne, heller.
Hva?
Vil du vite hva jeg er? Jeg er direkte.
Og det blir det ofte bråk av.
Jeg kan ikke beklage at jeg har sterke meninger om at et selskap...
Pappa! Ble den fin?
Jeg...
Jeg elsker deg, lille venn.
Jeg elsker deg.
Å snakke med ledelsen er bare en måte å si nei på.
Samme kurs. Aldri se på nye ideer.
Men kanskje de bare trenger tid til å tenke på det.
Ernie bruker tid på nye ideer. Det forekommer.
De tror de er smartere enn meg.
De er ikke engang... Han maste om at de var et familiefirma.
De vet ingenting om familier. Og de vet ingenting om kvinner.
-Hva vi ønsker eller hva vi tenker... -For en lekker veske!
-Tror du ikke den ville passet meg? -Jo, du burde kjøpe den. Unn deg det.
Å, det kan jeg ikke. Jeg kan, men jeg kan ikke.
Den er for dyr.
Ikke viktig. Unnskyld, jeg hører etter.
Jeg bør heller være glad jeg fikk lage videoen
og bare gjøre det de ber meg om, for de er ekspertene.
Det mener du ikke.
-Kjøp vesken. -Jeg kan ikke.
Jeg burde ikke.
Den er for dyr.
Du er jo rik.
Den er ikke helt meg.
Hjelp, vi må komme oss tilbake. Dette var gøy.
Kan vi stoppe et sted til?
Ingen andre ville ventet i fire måneder.
Min godhjertede elskling.
Jeg vil ikke dømme noen for valgene de tar.
Det er deres valg.
Og noen tar dumme valg, som de får svi for.
Det var det som gjorde utslaget. Handlinger har konsekvenser.
Bygger du en havn, dreper du bølgene.
Stjeler du øvelsene til dama mi, er du en posør.
Og hvis du lurer oss, skal vi...
Se, der kommer han.
Du er så sexy når du er sånn.
-Konsentrert... -Ikke forstyrr meg. Vi er på jobb.
Det er mye å tenke på. Vi må se hva vi har å gjøre med her.
Vent, det er ikke Breem. Det er...
Kona.
Det er hyggelig å se deg,
men kommer vi til slutt til grunnen til at du er her?
Jeg vet ikke helt.
Interessant begynnelse.
Ikke at jeg bryr meg uansett.
Jeg er glad for menneskelig selskap.
Det har hendt jeg har snakket med måker.
-Hvordan foregår det? -Det er asymmetrisk.
De er elendige til å lytte.
Du, John.
På grunn av ny kapital i havneprosjektet blir utbyttet ditt...
Utbyttet for alle de opprinnelige investorene
blir mindre enn i de foregående kvartalene.
Det høres bra ut, John.
Høres bra ut.
Jeg trekkes mot å gjøre den samme feilen.
Jeg har lyst, men samtidig ikke, til å gjøre den feilen han gjorde.
Det pappa gjorde.
Nå må du være litt mer presis.
-Nå har vi sjansen. Kom. -OK.
Kom!
Hei. Mr. Green? Unnskyld at vi forstyrrer...
Nei, damer. Ingen autografer i dag.
Men jeg elsker dere. For en lekker blazer.
Takk. Jeg må snakke med deg.
Om hva da, vennen?
Bare hvordan du ble deg.
Elegant, din dust.
La oss spandere lunsj. Vi trenger bare en time.
Vi betaler dobbelt honorar.
Tror du dette kan være det vi har ventet på?
-Det tror jeg kanskje. -Vet du hva som venter etterpå?
Hva skjer nå?
-Elskling. -Jeg gleder meg.
Jeg gleder meg.
Å, herregud.
Porter sluttet helt å gå med sin.
-Denne var hans. -Å, for faen.
Beklager.
Jeg skulle ønske dere...
Jeg skulle ønske han hadde valgt den smale sti.
Du vet kanskje hva det er.
Men det vet ikke jeg.
-Det vet jeg så altfor godt. -Gratulerer, da.
-Det må føles godt. -Nei.
Ikke nå lenger.
Jeg ser andre muligheter. Andre...
Jeg vet ikke.
Jeg vet ikke hva jeg skal si, John.
Men vi var lykkelige i den ordningen vi hadde.
Det var vi.
En lykkelig mann går ikke og...
Han var ulykkelig av andre grunner.
Livet ga ham ikke alt han trengte,
men ikke et øyeblikk har jeg følt at jeg var skyld i det han manglet.
Det han trengte.
Og hva trengte han?
Hva trenger du?
At noen sier at det er i orden å gå fra alt.
Det kommer ingen til å si.
Jeg må gå.
Men nå når du har sagt det høyt...
-Hun må ha brukt minst et par tusen. -Penger betyr ingenting for disse folka.
Skjønner du hva jeg mener? Hvor mye kan vi kreve?
Så mye vi vil, tror jeg.
Hun får ikke med seg alle posene.
Jeg blir kvalm.
Jeg ber alltid om dressing ved siden av.
De drukner den deilige salaten i sukker og fett.
Og Cobb-salat er jo som en burger med bacon og ost, bare uten brød.
Vi jobber med et utvalg av fettfrie dressinger, men vi må ha litt mer smak.
Marika er så opptatt av smak.
Og Marika er?
Den vakre kvinnen jeg deler hjem med.
Å, gud.
-Jeg lurte bare på... -Faren min hadde ingenting da han kom.
Han sto i oppvasken på en restaurant og sov på gulvet.
Jobbet seg opp og eide til slutt 40 sandwichrestauranter.
-Men jeg ville ikke følge i hans fotspor. -Her er det ingen pauseknapp.
På dansegulvet.
Dansen var min lidenskap.
Men ingen ville ha meg som danser når jeg så ut som en ku.
Jeg var stor.
Når du må selge sandwicher dag og natt, blir det sånn.
-Faren din må være så stolt. -Vi er ikke på talefot.
Jeg er treningsinstruktør. Jeg begynte å trene selv, og så spilte jeg inn...
Jeg vet hvem du er.
Jeg har sett videoen.
Treningsopplegget.
-Oi. Takk. -For hva? Det var ikke pent ment.
Det hender Marika viser meg ting hun tror kan interessere meg.
Jeg snublet bare over det.
Jeg forelsket meg i aerobics og alt det ga meg,
og det ville jeg dele med andre. Jeg har danset også.
-Ballett? Jeg ser det på bevegelsene. -Ja, det stemmer.
Jeg klarte aldri å løfte beinet så høyt.
Men man slipper unna med det i jazz.
Jeg lurte på hvordan du gikk fra video til TV.
Det er vanskelig å få folkene mine til å høre på forslagene mine.
Å, det var lett.
-Jeg har ikke folk. -Men hvordan...
For fem år siden jobbet jeg i et danse- studio og håpet på forfremmelse. Og så...
...traff jeg Marika.
Og hun trodde på meg.
Og det var alt jeg trengte for å ta kontroll over fremtiden.
En vakker kvinne som hadde troen.
Jeg har kontroll over mitt eget navn. Og mitt eget firma.
Ingen bestemmer hva jeg kan si eller gjøre.
Bortsett fra Marika?
Alle trenger en partner.
Dere har hverandre, det er en god start.
Vi er ikke sammen. Vi er bare venner.
Jeg skulle gjerne hatt mer kontroll, men jeg har kontrakt med Stahl/Grunner.
Noen av oss klarer aldri å flytte fra pappa,
uansett hvor dårlig pappa behandlet oss. Har jeg rett i det?
Han kjenner ikke deg.
Jeg hadde det også sånn.
Ikke la deg lure av triksene hans.
Å, hjelp. Jeg tror du har rett.
Beklager, men jeg syns det er så ille å se deg...
Du finner deg i for mye.
Har hun rett? Er det det du gjør?
-Vi skal ikke bestemme noe nå. -Du lurer folk!
Jeg lanserer nye treningstights som heter Vinnie's Skinnies.
Med et patentert fukttransporterende materiale som er helt revolusjonerende.
Jeg vil gjerne ha deg som salgspartner.
Marika kan ta kontakt hvis du er interessert.
-Hun virket så... -Ja.
Som mamma når hun hadde sett på klokka hele middagen
og bare ble mer og mer anspent.
Ja.
Dette kan forårsake mye smerte.
Vi kan skape masse lidelse.
Jeg vil ikke være en sånn som kjører kniven i folk.
Særlig ikke småunger.
Nei, det hadde jeg aldri klart å leve med.
Unger er så uskyldige. Det eneste rene som fins her i verden.
Men på mange måter
er vi jo på ungenes side.
De sårer henne.
De sårer dem. Det er ikke vi.
Vi gjorde én feil.
Da vi meldte oss inn i kassettklubben?
Da vi lot Sheila overbevise oss om at hun hadde makten.
Vi har rettferdigheten på vår side, og det kan man ikke kjøpe.
Hallo?
Ja! Pent!
-Flink jente. -Ja!
-Hei, dere. -Hei.
Hva er det som foregår her?
Småspeideren var ikke helt som vi trodde,
så da tok vi saken i egne hender.
Og du da? Hvordan var dagen din?
Vet du, den lignet ganske mye på deres.
Er det der trygt, elskling?
Nei. Det er jo poenget. Det er ganske farlig.
-Det er jo kniver. -OK.
Vi prøver en til. Klar?
Hold albuen på plass, sikt på treplaten og kast så hardt du kan.
Ja.
Bunny. Tyler. Jeg ventet ikke å se dere.
Lurer du på noe om opplegget mitt?
Nei. Jeg kommer ikke til å følge opplegget ditt.
Det var vi vel enige om?
Men jeg så på sjekken, og det var for lite. $24 500 for lite.
Hør her. Jeg sa jo at jeg lot meg inspirere av timene dine.
Jeg likte timene dine. Men det var bare et utgangspunkt.
Jeg skylder deg ikke noe. Det jeg har skapt, er bare mitt.
Nei, Sheila. Det er det ikke. Men det var ikke derfor vi kom.
Vi vil snakke om det du og den pripne mormoneren gjør
på dette opptaket fra kjøpesenteret.
Da dere onanerte.
Elskling, hvem er det?
Det er bare en selger.
Jeg kommer straks.
Dere bløffer.
-Nei, jeg er elendig til å lyve. -Så dårlig pokeransikt.
Jeg syntes du virket litt kald,
men å onanere i full offentlighet med en gift mann?
Mormonere har ikke engang lov til å onanere.
Ingen vil ha treningsråd av en som er så ute å kjøre.
Tjuefem tusen.
Ellers sender vi den til kona hans, samarbeidspartnerne dine.
Og Danny.
En uke.
Enten får vi penger, eller så får vi se deg gå til grunne.
Vi gleder oss uansett!
Herregud.
Tekst: Trine Haugen