ŠKOLKA SANDY FEET
- Ahoj. - Ahoj.
Můžu si dát cokoliv?
Přesně tak. Dneska táta říká na všechno „ano“, takže můžeš mít, co chceš.
V rozumných mezích.
Chtěla bych duhu.
Ano, objednám duhu. Zatím ale nevím, kdy přijde.
- Co dál? - Chci mořskou pannu.
To je snadný. Zajdeme na pláž, koukneme na vodu a třeba je uvidíme.
Co dál?
- Hamburger! - Co?
Chci k obědu hamburger.
Mayo, víš přece, že hamburgery nejíme.
Kdyby ti stačil zeleninovej burger, zajdeme na trh.
Maminka hamburgery jí.
Zlatíčko, tvoje maminka hamburgery nejí.
To ona mě přiměla, abych přestal jíst maso,
protože to neprospívá tělu ani duši.
Jednou maminka snědla tři celý hamburgery.
Ale já jenom jeden.
Ale chutnal mi.
Mayo, musíš mi říct pravdu.
Nestalo se to třeba v nějakém tvém snu?
Ne, bylo to opravdický. Jako mořský panny.
CHCEME SPOLUBYDLÍCÍ
Zlato, co to děláš?
Není to dobrý. „Chceme spolubydlící“?
Co blbnu? Má to být „potřebujeme spolubydlící“.
Sakra práce.
Bylo to v pohodě.
Nebylo. Je to na hovno. Je to k hovnu!
Tyi, přestaň vyšilovat. Děláš tady jedovatou atmosféru.
Kreativní projekty mě uklidňujou.
Teď to nezabírá.
Protože to pořád seru!
Vždyť někoho vydíráme, vole.
Chceme hodně peněz. Jsme úplní zloduši.
Proč šeptáš? Bydlíme tu jenom my.
To nevím.
Vyšiluješ. Soustřeď se na pozitiva.
Až nám zaplatí, budeme v pohodě.
Jo? Co když nezaplatí? Co pak, sakra?
Aspoň jí zničíme život! Taky dobrý!
Je třetí možnost, Bun. Co když to obrátí proti nám?
Je chytrá a vynalézavá.
Pojeďme do Mexika. Stáhneme se do ústraní.
Necháme si udělat pasy.
Ale to trvá moc dlouho. Tak falešný.
Richie umí padělat, ale ten už v Mexiku je. Jak ho kontaktujeme?
Stačilo. Jdeme odtud pryč.
Oba potřebujeme na vzduch.
Dvacet pět tisíc dolarů? Jsou ti lidi snad vadní?
Nejsi vadná ty?
Nejde o peníze. Peníze jsou… Jde o princip.
Kdo si myslí, že se tak může chovat?
Vytváří chaos se zlým úmyslem.
Jsi taky taková.
Vím, že je těžký to pochopit, ale nemáme čas.
Řekli, že ji rozešlou za dva dny.
Jak se k ní dostali? Snažím se to pochopit.
Kdo ví? Prostě ji mají.
A když jim nezaplatíme, uvidí to všichni.
Uvidí nás dva.
Můj otec se zabil.
Nemluvíme o tom, protože je to hrozný.
Ale udělal to.
Měl svoje soukromí,
které nemohl ani nechtěl s nikým sdílet.
To je mi líto.
Mně taky.
A já hledal nějaké… znamení.
Nějaké východisko. Jiný způsob.
Možná je tohle to znamení.
Co tím myslíš?
Možná je to znamení, že máme něco dělat.
Nebo spíš nedělat.
Je to příležitost, jak zbortit to, co nedrží pohromadě.
Abychom mohli… stavět odznova.
Spolu. Jsme nezastavitelní, Sheilo.
Chci být s tebou.
Může to být náš začátek.
To, co navrhuješ, je nemožný.
To si zničíme život a kariéru?
Takoví nejsme. A oni to vědí.
Myslí si, že mě znají.
Ale jediný, kdo mě zná, jsi ty.
- A když jsi mi dovolila vidět tohle… - Já ti nedovolila…
Totéž můžeš říct o mně.
Je to šílenost.
Zamysli se nad tím. Aspoň na den.
Zvaž to… než to zavrhneme.
Jenom s tebou…
si připadám svobodný.
Tak bychom si mohli připadat pořád.
Co nám brání?
„Lidé trpící horší variantou anorexie,
bulimií, konzumují vysokokalorická jídla potají, rychle, ve velkém množství
a často to končí vyvolávaným zvracením,
buď manuálním nebo za pomoci dávidel či projímadel.“
Tati, kdy dostanu ten hamburger?
Promiň, za chvíli ho seženeme.
Čti si zatím tu knížku o mořských vílách.
Už jsem ji přečetla.
Tak znovu.
„Takovéto pokusy o hubnutí mají za výsledek váhové výkyvy,
středně těžké až těžké deprese, amenoreu, a dokonce i kleptomanii.“
Dobře.
CHYTRÉ ŽENY, ŠPATNÁ ROZHODNUTÍ MORÁLKA A DĚTI
Dostali jsme nový mikiny, ale jsou z polyesteru a koušou.
A jsou hrozně žlutý. Prostě žlutý.
Není to pěkná žlutá, ale taková…
Taková divná hořčicově žlutá.
Chápete? Vypadáme jako jakási divná spatlanina.
- Jo. - Je to divný.
Barvy naší školy jsou modrá a žlutá.
Proč ne modrou? Tu má rád každej.
Mně se žlutá líbí.
Symbolizuje slunce, radost, naději v lepší budoucnost.
Novou kapitolu.
Je to nedoceněná barva.
Víš, jakou barvu mám nejradši?
Ne, jakou, tati?
Žlutou.
Jasně.
Otec pořád nosil žlutou košili.
A matka mu ji vyhodila a neřekla mu to.
Připadala jí zženštilá.
Což bylo v jejích očích něco špatného.
Tak jestli už všichni dojedli, můžete to uklidit, kluci?
- Jo. - Jakou písničku mám nejradši?
Ví to někdo?
Co jednu ze tří nejoblíbenějších?
Jo, my tomu rozumíme, tati, jsi tajemnej.
Mami? Dobrý?
Ta byla silná.
To je normální. To se jenom tělo připravuje na to, co bude.
Hodně štěstí, zdraví. Hodně štěstí, zdraví.
Hodně štěstí, hodně štěstí.
Hodně štěstí, zdraví.
Díky moc. Mám takovou radost, díky…
Jo!
Nevěděla jsem, co si mám přát, protože už všechno mám.
Tak co další flašku šampaňskýho?
Co vy na to?
- Já si dám nanejvýš skleničku. - Jo, já taky.
To se ještě uvidí. Slavíme.
Ty jarní těstoviny ti nechutnaly? Skoro jsi nejedla.
Ale jedla! Bylo to hrozně sytý.
Jo? Je to jenom zelenina a těstoviny.
Takovej má člověk pocit, když se topí?
No, nejspíš si schovává místo na dezert.
V tomhle je to tady vyhlášený.
Fondán s tekutou čokoládou.
Už je to předobjednaný.
Ernie to předobjednal.
Leona to předobjednala, když to tady rezervovala.
To se počítá, Ernie.
Bože můj. Stojí to za to. Nezklamali.
Ty vole. Jo. To je fakt dobrý.
No ty brďo!
Udělej to teď, když jsou sjetí čokoládou.
Tak, Vaše Veličenstvo…
Co to… Ne.
Já říkala, že nic nepotřebuju.
Tohle nepotřebuješ. Tohle chceš.
Bože, Sheilo. To ne, to je moc.
- Co to je? - Taky to chci vědět.
Ty seš ale.
Prokrista, tak už to z té tašky vyndej.
- Hele. - Ty jo. Ta vypadá hezky.
Jo, moc hezky.
Ty sis vzpomněla. Kdo si takovou věc zapamatuje?
Asi já. Zasloužíš si ji.
Tak jo, je to jasný.
Tihle dva si musejí dát bubliny v bublinách. Jdeme.
Co jsou bubliny v bublinách?
Žádný protáhlý obličeje.
Ale zadky možná jo.
- Jestli budeme mít kliku. - Ernie.
Vždyť na tyhle kraviny nevěříš.
Jo, já vím, ale…
Neříkej tomu kravina.
Proč tady jsme?
Protože…
I když jsem na tyhle věci nikdy nevěřila,
je mi líp, když tu jsem.
Prostě ty svíčky a celkově ta…
Však víš.
Posvátná energie?
Možná je to trochu jako pláž, ale pro lamy.
Mně se taky nelíbí, co jsme udělali.
Ale…
udělali jsme i jiný věci.
Udělali jsme i něco dobrýho.
Něco jinýho.
To mně právě vadí, víš?
Že jsme možná totálně rozhodili rovnováhu vesmíru.
Karmicky řečeno.
No, možná že to byl blbej nápad.
Můžeme to zrušit.
Ne, počkej, chvilku tady buďme.
Mají tady dost masakrální kadidlo.
- Bubliny v bublinách! - Jo!
- Jo. - Chápete to?
- Chápeme. - Vychlazený šáňo, teplá voda.
Tomu říkám život.
Jo, je to dost energeticky náročný, ale jo.
- Jo. - Jo.
- Po téhle skleničce bychom měli jít. - Jasně.
Ty máš málo. Dej si víc.
No, takže, pro mě to byl opravdu sebereflexivní zážitek.
Všechno je jiný. A nejen sex.
Dívám se teď na svůj život z jinýho úhlu.
Jenom na svůj?
Ne, náš život. Můj a Gretin.
Že jo, kočko?
Začal jsem věřit tomu, že dobrej sex je základem štěstí.
Nemůžu nesouhlasit.
- Na štěstí. - Jo.
Ať už je vaše definice dobrýho sexu jakákoliv.
Co ta vaše, paní Sheilo Rubinová?
Jaká je vaše definice?
Jo.
Co? Zajímá mě to.
Je to pro ni asi nepříjemný. Není to fér.
Já myslel, že o to jde, ne?
Dobře…
No…
Dobrej sex je dobrej sex.
Řekla bych, že když ho zažijete a pocítíte, tak to poznáte.
Co?
Ne…
Miluju tě, ale vyhnula ses otázce.
- Začala dobře. - Dobrá odpověď.
Díky.
A co tohle?
Kdo by byl vaším ideálním milencem, opravdickým nebo imaginárním?
To je skvělá otázka. Takže.
Ten můj asi Koperník…
Řekni jim všechno. Teď hned.
Řekni jim, jak bys chtěla být ošukaná, ale nikdy jsi to neřekla nahlas.
Řekni jim to. Udělej to. Znič je. Skončí to tím.
Teď ty, Sheilo.
Pánové první.
No tak jo. Můžu to říct.
Mojí ideální milenkou by byla…
moje žena Sheila.
Ale no tak.
- Co je? Miluju tě. - Ale no tak.
- Jsi krásná. Ne? - Tvoje…
Tvoje ideální hypotetická milenka jsem já, tvoje žena?
To je nudná odpověď.
- Aha. - Je to milý, ale bezpečný.
A co mám sakra říct?
Já to naprosto chápu.
Vždyť se na sebe podívej.
Dává to vlastně největší smysl.
Díky, Greto.
Hej, nenapadlo vás někdy do toho někoho zapojit?
Někoho do toho přimíchat?
Třeba se dvěma kamarády, se kterými se cítíte v pohodě?
Myslím, že můžu za nás oba bezpečně říct,
že je čas, abychom se vrátili domů.
- Jo, bylo to fajn. - Jo.
- Tak zase někdy. Všechno nejlepší. - Jo.
Highbally za 1 $ Během šťastné hodinky
Co si dáte?
- Je teď šťastná hodinka? - Ne.
A kdy zase bude?
Zítra ve čtyři.
Jste snad z Kanady?
Hej, tak bacha.
Ne. Pardon. Nejsem.
Jenom jsem tu nový.
Takže šťastná hodinka není, škoda.
Ale highbally pořád naléváte, ne?
No jasně.
A za kolik jsou, když není šťastná hodinka?
Za 1,25 dolaru.
Dobře. Domluveno. Vezmu si jeden highball, prosím.
Jasně, ale jakej?
Velkej.
Ještě jednou díky. Omlouvám se.
Co jsi řekla Caitlin, že jsi domů přišla celá mokrá?
Ona se neptala a já o tom nezačala.
Prostě jsem jí dala jednou tolik peněz a dýško.
Ty jo, to se podívejme, jak rozhazuješ prachy.
- Jo. - Ty si nás vydržuješ.
A ta Gretina kabelka.
Takovej krám. Co to stálo?
Zamyslím se. Byly to… moje peníze…
- Aha. Jasně. - …plus 50 centů.
Jasně.
- Žárlíš? - Jo. Možná.
Chceš kabelku?
- Ne. - Ne?
Ale nevadil by mi novej pásek.
Ty moje jsou už dodělaný.
Ukaž.
Víš, co si myslím?
Myslím, že jsi je pošťouchla, aby se nás dneska pokusili svést.
- Co? No tak. - No já to nebyl.
- Jo. Udělalas to. - No tak. Máš pravdu. Jo.
Pane veledůležitej, co chodíte do školky.
- No jo. - Vím, co se tam děje.
Já to vím.
To je to první, cos dneska večer snědla, že?
Promiň, to je jedno. Já…
Omlouvám se.
Co se děje?
Nevím, proč jsem o tom teď začal.
O čem jsi začal?
Koukni, fakt nechci, ale myslím, že jednou stejně budu muset.
Najednou mi něco došlo a je mi líto, že mi to nedošlo mnohem dřív.
Ale když o tom tak přemýšlím, tak jsem to asi tušil.
Klid. Zatím nevíš, na co naráží.
A je mi to moc líto, Sheilo.
Je mi to fakt moc líto, že jsem nedal čas tomu,
abych si toho všiml.
Nepomáhej mu. Klid. Nic neprozraď.
Ale máš problém.
Zdravotní problém s jídlem.
To je všechno? To zvládneš.
A jestli jsem si to přečetl správně,
tak to nesouvisí s jídlem, ale se sebeovládáním.
Přečetl sis knížku. Moc gratuluju.
Ale z ničeho tě neobviňuju.
Prostě ti chci jenom nabídnout pomoc a porozumění.
Ani necekni.
Jde o přejídání a zvracení?
Jde o tohle?
Na tom nesejde.
- Nedávám ti to za vinu… - Mně přijde, že jo.
Nechci se hádat, jasný? Chci ti akorát pomoct, když mi to dovolíš.
- Co skupinová terapie? Já četl, že… - Skupinovou?
Skupinovou? Mám mluvit před skupinou lidí?
Před skupinou, jo.
Nech mě domluvit. Četl jsem si o tom.
- Jestli se pletu, tak se pletu. - Pleteš.
Seš totálně mimo mísu!
Super, tak mi to dovol! Nech mě domluvit, i když se pletu, jo?
Než zase sakra utečeš jako vždycky, jo?
Sheilo, já tě miluju.
Záleží mi na tobě. Dělám si o tebe starosti.
Hned to ukonči!
Dobře, ještě něco?
Co? Ne. Už nic. Jenom tohle.
Můžeš zavřít, jestli chceš.
Co kdybychom si pořídili bidet?
Viděla jsem to jenom jednou, když jsme byli s našima v Montrealu.
Ale klidně, když chceš.
V pohodě?
Co? Jo, jasně. A ty?
Jo…
Vím, že jsi měla nějaký očekávání.
Jsem spokojená. Fakt.
Loni bych nic takovýho nenavrhla.
To se mi líbí. Dospívám.
Jenom v dobrým.
Všechno nejlepší.
Bude se mi zdát o tom dortu.
A mně se bude zdát o starověkým Římě.
Když si představuju, že mě o něco prosíš, tohle to není.
Ale tak to teď je.
Přemýšlelas o tom?
Nejde to. Je to… Zatím ne.
- Ale přemýšlelas o… - Jo! Říkám, že jo.
Prostě to není možný. Tohle je cena za…
- Cena za co? - Za všechno tohle!
Dvacet pět tisíc. To je pěknej balík.
Jo, ale ty tolik máš, ne?
Jo, ale o to nejde.
A o co? Je to někde v trezoru?
V nějakým pochybným fondu, z kterýho podmazáváš lidi?
- Děláš ze mě… - Koho?
Nedělej ze sebe svatouška, když oba víme, že jím nejsi.
Byznys v San Diegu má svoje pravidla.
Svoje zákonitosti.
Ohýbat pravidla, abys něco vybudoval, můžeš jenom ty?
Já taky něco buduju. A neprosím tě, říkám ti to.
Vstaň. Prostě to uděláme.
Pokračuj. Nikdo jinej to za tebe neudělá.
Je to tvoje chvíle, tvoje šance to ukončit.
Kde je ta kazeta?
- Jestli to tam není všechno, tak… - Proč… Je to tam.
Jak mám vědět, že nemáte kopii?
Prostě nám musíš věřit.
Hodně štěstí.
- Tobě taky. - Zlato…
To je fuk. Odvolávám.
Haló?
Jsi teď fakt blízko. Ne že to vzdáš a všechno zahodíš.
Mario, jsem doma.
Lásko?
Všechna ta dřina. Ta bolest.
Haló?
Nemůže to být k ničemu. Pokračuj.
Udělej to. Jdeš do toho se mnou?
Kde je?
Tadyhle.
Je to těžký, ale ušla jsi dlouhou cestu.
Už jenom chvilku.
Jsi v cílové rovince.
Věřím ti. To je ono.
To dáš.
Překlad titulků: Karel Himmer