-Hejsa. -Hej.
Må jeg få hvad som helst?
Nemlig. Det er fars ja-dag, så far siger ja til alt.
Inden for rimelighedens grænser.
Må jeg få en regnbue?
Ja. Regnbuebestillingen er modtaget. Leveringstidspunktet er ukendt.
-Hvad ellers? -Jeg vil have en havfrue.
Du gør det for nemt. Vi tager på stranden og forsøger at få øje på nogle havfruer.
Hvad ellers?
-Burgere! -Hvad?
-Jeg vil have burgere til frokost. -Maya, du ved da, vi ikke spiser burgere.
Hvis du vil have en vegetarburger, tager vi på økomarkedet.
-Mor spiser burgere. -Lille skat, din mor spiser ikke burgere.
Hun fik mig til at droppe rødt kød, for det er ikke godt for krop og sjæl.
Engang spiste mor tre hele burgere.
Jeg spiste kun en, men jeg kunne lide den.
Maya, du skal være ærlig over for mig. Skete det måske i en drøm?
Nej, det var virkeligt. Ligesom havfruer.
SAMBOER ØNSKES
-Skat, hvad laver du? -Det er ikke godt nok. "Samboer ønskes"?
Hvad tænkte jeg på? Det skal være "Samboer søges".
Pokkers også.
-Det var da fint. -Nej, det var noget lort!
Ty, du er nødt til at slappe af. Du forgifter huset.
-Kreative projekter beroliger mig. -Det her virker så ikke.
Fordi jeg kludrer i det!
Vi afpresser en.
For et betydeligt beløb. Beskidte penge.
Hvorfor hvisker du? Her bor ikke andre end os.
Det ved jeg ikke.
Du flipper ud. Du må fokusere på det positive.
Når hun betaler os, bliver vi rige.
Hvad nu, hvis hun ikke gør? Hvad fanden gør vi så?
Vi ødelægger hendes liv! Vi kan kun vinde!
Der er en tredje mulighed, Bun. Hun kan vende det mod os.
Hun er klog og snu.
Vi tager til Mexico og holder lav profil. Vi kan bestille pas.
Det tager for lang tid. Falske pas.
Richie laver dem, men han er allerede i Mexico, så hvordan får vi fat i ham?
Nu er det nok. Vi skal ud herfra. Vi har begge to brug for frisk luft.
25.000 dollars? Hvad fejler de mennesker?
Hvad fejler du?
Det handler ikke om pengene. De er… Det er princippet.
Hvem tror, de kan opføre sig sådan? Skabe kaos på ondsindet vis.
Det gør du.
Jeg ved, det er svært at forstå, men vi har ingen tid.
To dage. Ellers sender de det til alle.
Hvordan fik de fat i det? Det forstår jeg ikke.
Det væsentlige er, at de har det.
Og hvis vi ikke betaler dem, får alle det at se.
De ser os.
Min far tog sit eget liv.
Vi taler ikke om det, for det er frygteligt at sige.
Men det gjorde han.
Der var en privat side af hans liv,
som han ikke kunne, eller ikke ønskede at leve med længere.
-Det gør mig ondt. -Også mig.
Jeg har søgt en eller anden form for… tegn.
En afkørsel. En anden retning. Måske er det her tegnet.
Hvad mener du?
Måske er det en opfordring til at handle. Eller snarere til ikke at handle.
Det er en mulighed for at lade det, der ikke er stærkt nok til at stå, falde.
Sådan så vi kan genopbygge tingene.
Sammen. Vi er et kraftcenter, Sheila.
Jeg vil være sammen med dig. Det her kan blive vores begyndelse.
Det, du siger, er umuligt.
Skal vi ødelægge hele vores liv og vores karrierer?
-Sådan er vi ikke. Det ved de godt. -De tror, de kender mig.
Men den eneste, der kender mig, er dig. Og efter det, du lod mig se her…
-Jeg lod dig nu ikke se… -Du kan vist sige det samme om mig.
Jeg ved, det er skørt.
Tænk nu bare over det… en enkelt dag.
Overvej det… før vi opgiver det.
Sammen med dig…
…er det eneste tidspunkt, jeg føler mig fri.
Sådan kan vi have det hele tiden.
Hvad holder os tilbage?
"Folk, som lider af anoreksiens ildevarslende variant,
som kaldes bulimi, indtager kalorierig mad i hurtige, skjulte overspisningsepisoder
efterfulgt af selvpåført opkastning,
enten manuelt eller ved hjælp af opkastnings- eller afføringsmidler."
-Far, hvornår får jeg min burger? -Undskyld, søde. Lige om et øjeblik.
Læser du ikke din havfruebog?
-Det har jeg gjort. -Så læs den igen.
"Disse forsøg på vægttab resulterer i vægtudsving,
mild til svær depression, udeblivende menstruation og sågar kleptomani."
Okay, okay.
FIND DE RIGTIGE MÆND, UNDGÅ DE FORKERTE
BØRNS MORALSKE DØMMEKRAFT
Vi har fået nye trøjer, som er lavet af kløende polyester.
Og de er virkelig gule. Gule.
Ikke en pæn gul, men sådan en… En sær sennepsgul. Ikke?
Vi ligner en klam blanding af ting.
-Ja. -Det er sært.
Skolens farver er blå og gul. Så vælg dog blå. Alle kan lide blå.
Jeg kan godt lide gul.
Den symboliserer solen, glæde, håb om en lysere fremtid.
Et nyt kapitel. Det er en undervurderet kulør.
-Ved du, hvad min yndlingsfarve er, Zeke? -Nej, hvad er den, far?
-Gul. -Javel.
Min far gik altid i sin gule golftrøje. Min mor kasserede den uden at sige det.
Hun syntes, den var feminin.
Og det var skidt. I hendes øjne.
Hvis alle er færdige, rydder I så af bordet, drenge?
-Ja. -Hvad med min yndlingssang?
Nogen bud?
-Måske bare en fra min toptre? -Vi er med, far. Du er mystikkens mand.
-Mor, er der noget galt? -Det var en stor en.
Det er helt normalt, kære. Kroppen forbereder sig bare på, hvad der skal ske.
Tillykke med fødselsdagen Tillykke med fødselsdagen
Tillykke, tillykke
Tillykke med fødselsdagen
Tak, venner. Hvor er jeg glad.
Jeg ved ikke, hvad jeg skal ønske mig, for jeg har alt.
Måske bortset fra en flaske champagne til? Hvad siger I?
-Jeg klarer mig. -Ja, mig med.
Vi får se. Det er jo en fejring.
Kunne du ikke lide pastaen? Du har knap nok rørt den.
-Jo, den var bare meget tung og mættende. -Det er kun grøntsager og pasta.
Er det sådan, det føles at drukne?
Hun gemmer nok plads til desserten.
De har fået omtale for den her. Chokoladekage med flydende midte.
Vi forudbestilte den. Ernie forudbestilte den.
Leona forudbestilte den, da hun bestilte bord.
Det tæller stadig, Ern.
Du milde. Den er det hele værd. Som annonceret.
Kors i skuret. Ja, den er virkelig god.
Det må jeg nok sige!
Gør det nu, mens de er høje på chokolade.
Nå, Deres majestæt…
Hvad? Nej! Jeg sagde, jeg ikke manglede noget.
Det er ikke noget, du mangler, men ønsker.
Du godeste, Sheila. Det er alt for meget.
-Hvad er det? -Ja, nu er jeg nysgerrig.
-Det har du bare ikke gjort. -I guder, Greta. Tag det op af posen?
-Se. -Hold da op. Den ser fin ud.
Ja, meget fin.
Du huskede det. Hvem husker den slags?
Det gør jeg åbenbart. Du fortjener den.
Så er det afgjort. De skal have bobler i bobler. Afregn.
-Hvad er bobler i bobler? -Ingen indvendinger.
Men måske et par endevendinger.
-Hvis vi er heldige. -Ern.
Du tror jo ikke på det her vås.
Det ved jeg godt, men… Du skal ikke kalde det vås.
-Hvorfor er vi her? -Fordi… Fordi…
Selv om jeg ikke troede på det, så fik jeg det altid bedre her.
Lysene og hele…
-Du ved. -Den hellige atmosfære?
Det er vel lidt ligesom stranden, men for kedelige typer.
Ingen af os brød os om det, vi gjorde.
Men… det er ikke det eneste, vi har gjort.
Vi har også gjort gode ting. Andre ting.
Det er det, der går mig på.
At vi måske har ødelagt universets balance med det her lort.
Karmisk set.
Måske var det her en dårlig idé.
-Vi kan godt skride. -Nej, vent. Lad os slappe lidt af.
De har noget rimelig vild røgelse her.
Bobler i bobler!
-Ja. -Forstår I den?
-Vi forstår. -Kølig champagne, varmt vand.
Det er livet.
-Det er en stor energiudskrivning, men ja. -Ja.
-Vi må af sted efter det her glas. -Nej, du har ikke nok. Tag lidt mere.
Nå, men for mig har det været noget af en omvæltning.
Alt er anderledes. Ikke kun med hensyn til sex.
Jeg ser hele mit liv fra et andet perspektiv.
Kun dit liv?
Nej, vores liv. Mit og Gretas. Ikke, skat?
Jeg er begyndt at mene, at god sex er afgørende for lykke.
Jeg er ikke uenig.
-For lykken! -Ja.
Uanset hvordan man så definerer god sex.
Hvad med dig, mrs. Sheila Rubin? Hvordan definerer du det?
Ja.
-Jeg er nysgerrig. -Du presser hende. Det er ikke fair.
-Var det ikke meningen med det her? -Okay.
Altså…
God sex er god sex. Man ved det, når det sker, vil jeg mene.
Hvad? Nej, jeg…
Jeg elsker dig inderligt, men det er for nemt sluppet.
-Det er en begyndelse. -Det er et perfekt svar.
Tak, venner.
Okay, hvem ville være din ideelle elsker, virkelig eller opfundet?
Sikke et godt spørgsmål. Okay. Min ville være Kopernikus…
Du bør fortælle dem alt nu.
Fortæl om at blive kneppet, som du altid har ønsket det, men aldrig udtrykt.
Fortæl dem det. Ødelæg dem. Bare få det til at stoppe.
-Din tur, Sheila. -Herrerne først.
Ja, okay. Jeg kan godt. Min ideelle elsker ville være…
…min kone, Sheila.
Hold nu op.
-Hvad? Jeg elsker dig. -Gider du lige?
Du er smuk. Ikke?
Din ideelle, hypotetiske elsker er mig, din kone? Det er ikke et sjovt svar.
-Nå, okay. -Det er sødt, men sikkert.
-Hvad pokker skal jeg sige? -Jeg forstår dig godt.
Se dig lige. Det giver da god mening.
Tak, Greta.
Har I nogen sinde overvejet at ryste posen lidt?
At blande kortene?
Måske med to venner, som I allerede føler jer trygge ved?
Jeg tror, jeg taler på vegne af os begge,
når jeg siger, at det er tid til, at vi kommer hjemad.
Ja, det har været sjovt. Lad os gøre det igen. Tillykke med dagen.
Hvad skulle det være?
-Er det happy hour? -Niks.
-Hvornår er der happy hour igen? -I morgen klokken 16.00.
-Er du canadier? -Hov. Pas på, hvad du siger.
Nej. Undskyld. Nej.
Jeg er bare ny.
Så det er ikke happy hour, desværre.
-Men serverer du stadig highballs? -Ja da. Selvfølgelig.
Og hvad koster de, når det ikke er happy hour?
En dollar og 25 cent.
Okay, det er en aftale. Jeg vil gerne bede om en highball.
-Ja, men hvilken slags? -En stor.
Endnu en gang tak. Det må du undskylde.
Nå, hvad sagde du til Caitlin om at komme hjem helt våd?
Hun spurgte ikke, så jeg sagde intet.
Jeg fordoblede bare hendes takst og gav hende drikkepenge.
Se nu der, hvor du kaster om dig med penge.
-Ja da. -Sugarmama!
Og Gretas håndtaske… Hvor meget kostede den?
Lad mig tænke. Den kostede… mine penge.
-Javel ja. -Plus 50 cent.
Okay.
-Er du jaloux? -Ja, måske.
-Vil du have en håndtaske? -Nej.
Men jeg ville ikke have noget imod et nyt bælte.
-De fleste af mine er slidt op. -Lad mig se.
Ved du, hvad jeg tror?
Jeg tror, du opmuntrede dem til at lægge an på os til aften.
-Hvad? Gider du lige? -Det var ikke mig.
-Jo, du gjorde. -Du har ret.
Hr. højt på strå i børnehaven.
-Godt så. -Jeg ved, hvad der sker derhenne.
Jeg ved det!
Det er det første, du spiser i aften.
Undskyld. Glem det. Jeg…
Det må du undskylde.
-Hvad foregår der? -Jeg ved ikke, hvorfor jeg nævner det nu.
Nævner hvad?
Det her er ikke noget, jeg har lyst til, men på et tidspunkt er jeg nødt til det.
Jeg er blevet opmærksom på noget, jeg ville ønske, jeg havde bemærket før.
Men ved nærmere eftertanke vidste jeg det nok godt.
Rolig. Du ved ikke, hvad han taler om.
Og jeg er sgu ked af det, Sheila.
Jeg er virkelig ked af, at jeg ikke tog mig tid
til at se det lige foran mig.
Du skal ikke hjælpe ham. Forhold dig i ro. Vis intet.
Men du har et problem. Et helbredsproblem med mad.
Er det det hele? Det kan du godt håndtere.
Og hvis det, jeg læser, er sandt,
handler det mindre om mad og mere om kontrol.
Nå, du har læst en bog. Tillykke.
Jeg anklager dig ikke for noget.
Jeg står her foran dig og tilbyder dig hjælp og forståelse.
Sig ikke en skid.
Er det overspisning og opkast?
Er det det, du gør? Det er ikke så væsentligt.
-Jeg anklager dig ikke for det… -Det føles sådan.
Jeg vil ikke skændes. Okay? Jeg vil hjælpe dig, hvis du giver mig lov.
-Måske med at finde en gruppe. Jeg læste… -En gruppe?
En gruppe? Skal jeg tale med en gruppe?
Ja, en gruppe. Lad mig tale ud. Jeg har læst om dem.
-Tager jeg fejl, så tager jeg fejl. -Du tager fejl. Komplet fejl!
Strålende! Så lad mig tage fejl! Men lad mig afslutte min fejlvurdering!
Før du stikker af, som du gør hver eneste gang!
Sheila, jeg elsker dig.
Jeg holder af dig. Jeg er bekymret for dig.
Luk ham ude nu!
-Var der andet? -Hvad? Nej. Der er ikke andet end det.
Du kan bare lukke døren, hvis du vil.
Hvad siger du til at få et bidet?
Jeg har kun set et én gang som barn med mine forældre i Montreal.
Men ja, hvis du synes.
-Alt vel? -Hvad? Ja da. Hvad med dig?
Ja, jeg… Jeg ved, du havde nogle forventninger.
Jeg er glad. Det er jeg.
For jeg havde aldrig bragt det på bane for et år siden. Jeg bliver mere moden.
Kun på de gode måder.
Tillykke med dagen.
Jeg vil drømme om den kage.
Jeg vil drømme om Antikkens Rom.
Når jeg forestiller mig dig tigge om noget, er det ikke det her.
Sådan ligger landet altså.
Har du overvejet det? Har du…
Jeg kan ikke. Det er… I hvert fald ikke endnu.
-Men overvejede du i det mindste… -Ja! Det har jeg sagt.
Men det er ikke en mulighed. Det her er bare prisen for…
-Prisen for… -For alt det her!
25.000 dollars. Det er mange penge.
-Ja. Og du har dem. Ikke? -Jo, men det er uvæsentligt.
Ligger de i et pengeskab et sted?
En bestikkelseskasse, du bruger til at smøre byens spidser.
-Du får mig til at lyde som… -Hvad?
Lad nu ikke, som om du er en spejderdreng. Vi ved, det ikke passer.
Der er normer for at gøre forretninger i San Diego. Det fungerer på en vis måde.
Så du er den eneste, der må bøje reglerne for at bygge noget?
Jeg opbygger også noget. Jeg tigger ikke. Det er en ordre.
Rejs dig. Det bliver sådan her.
Fortsæt. Ingen gør det her for dig.
Det er din tid, din chance for at følge tingene til dørs.
Hvor er båndet?
-Hvis der mangler nogen, så… -Hvorfor… De er der alle sammen.
-Hvordan ved jeg, det er den eneste kopi? -Du må bare stole på os.
Held og lykke.
-I lige måde. -Åh, skat…
Glem det. Annulleret.
Hallo?
Du er tæt på nu, medmindre du giver op og lader alt gå til spilde.
Maria. Jeg er hjemme.
Skat?
Alt dit hårde arbejde og smerten.
Hallo?
Det må ikke være forgæves. Hold fast. Gennemfør det. Er du med?
-Hvor er hun? -Herovre.
Jeg ved, det er hårdt, men du er kommet så langt.
Bare lidt længere.
En sidste anstrengelse.
Jeg tror på dig. Det har vi det.
Du har styr på det.
Tekster af: Cecilie Hassenkam